У Х В А Л А
05.11.2019 Справа №607/13306/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

та потерпілого ОСОБА_6

під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001238 від 23 квітня 2019 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження із матеріалами за №0001238 від 23 квітня 2019 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України.

Під час розгляду в судовому засіданні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, прокурор зазначив, що слід продовжити застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до двох місяців, оскільки строк вказаного запобіжного заходу обвинуваченому закінчується та на даний час кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 перебуває на стадії судового розгляду, а підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою відсутні, оскільки ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу останньому, не зменшились. Зокрема, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного корисливого злочину проти власності, а тому з огляду на санкцію статті обвинувачення, зможе переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а тому більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав думку прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заперечив відносно продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, натомість клопоче про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою та враховуючи думку прокурора, який вважає за необхідне продовжити обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, думку потерпілого, який підтримав прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечили щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, та захисник просить змінити запобіжний захід на домашній арешт, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання захисника слід відмовити за безпідставністю, продовживши строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 до двох місяців з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 вересня 2019 року щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 09 листопада 2019 року.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Статтею 5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» зауважується на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Таким чином, суд не вбачає підстав для зміни раніше застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу, оскільки будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, зокрема, домашнього арешту, в судовому засіданні на даній стадії процесу не встановлено.
При цьому суд враховує те, що прокурором та матеріалами кримінального провадження доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке за ступенем тяжкості у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Ризики, визначені в ухвалі Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не зменшились, зокрема, ОСОБА_5 з огляду на санкцію статті обвинувачення, усвідомлюючи тяжкість скоєного злочину та у разі доведеності його вини, можливість призначення йому судом покарання, пов`язаного з позбавленням волі, яке передбачене санкцією статті, за якою обвинувачується ОСОБА_5 - зможе переховуватися від суду, про що також свідчить той факт, що перебуваючи на волі, обвинувачений ухилявся від явки до суду, у зв`язку з чим було оголошено його розшук, тобто вказане свідчить про систематичність та стійкість протиправної поведінки обвинуваченого, його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання і при обставинах вчинення злочину про підвищену його суспільну небезпеку як особи, яка може вчинити й інше кримінальне правопорушення, адже він раніше був судимий та вчинив кримінальне правопорушення, за яке на даний час притягується до кримінальної відповідальності, під час іспитового строку, крім того може незаконно впливати на потерпілого та свідків, зокрема шляхом погроз може схиляти потерпілого та свідків до дачі неправдивих показів, відмови від участі в кримінальному провадженні, а також може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Таким чином менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, а тому враховуючи вимоги ст. 178 КПК України та з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого суд вважає, що у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну останньому запобіжного заходу на домашній арешт слід відмовити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 до двох місяців.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 318, 331, 376 КПК України, главою 18 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 із тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_5 терміном до двох місяців, тобто до 04 січня 2020 року.

Судове засідання в кримінальному провадженні за №0001238 від 23 квітня 2019 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, відкласти до 15 год. 45 хв. 27 листопада 2019 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 , його захиснику, прокурору, а також направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення ОСОБА_5 .

Головуючий суддяОСОБА_1