Код суду 233 Справа № 233/6635/18
Вирок
Іменем України
30 серпня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю
секретаря ОСОБА_2
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, має неповну середню освіту, не працюючого, працездатного, не одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-28 грудня 2010 року Костянтинівським міскрайонним судом Донецької області за ст.190 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн., сплаченого 7 травня 2011 року;
-16 грудня 2011 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст. ст.186 ч.1, 190 ч.2, 186 ч.2, 186 ч.2, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, звільнився 21 жовтня 2013 року за постановою Микітівського райсуду м. Горлівки Донецької області на підставі ст.107 КК України умовно-достроково на 2 роки 4 місяці 12 днів;
-11 лютого 2015 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст. ст. 309 ч.1 КК України, до покарання у виді арешту на 6 місяців, на підставі ст.ст. 71 ч.1, 72 КК України, до покарання було приєднано не відбуте покарання за вироком Костянтинівського міськрайоного суду від 16.12.2011 року та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, звільнився 31.10.2017 за рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 23.10.2017 на підставі ст. 3 ЗУ «Про амністію»,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 187 КК України,
12 листопада 2018 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, більш точний час встановити не надалось можливим, ОСОБА_6 , знаходився у кафе «Бермуди», яке розташовано за адресою: Донецька область м. Костянтинівка, бул. Космонавтів 2, де спілкувався з ОСОБА_7 ..
У той же день приблизно о 15 годині 00 хвилин, більш точний час встановити не надалось можливим, ОСОБА_7 зі столика на підвіконня переставила свою сумку, з якої випав належний їй мобільний телефон «Nomi і504» та впав на підлогу. Побачивши, що мобільний телефон ОСОБА_7 впав на підлогу та остання не звернула на це уваги, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на викрадення вищевказаного телефону. Негайно реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , усвідомлюючи що за його діями ніхто не спостерігає, та вони носять таємний характер, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав: мобільний телефон «Nomi і504» НОМЕР_1 вартістю 1059 грн. 67 коп.; сим-карту мобільного оператора «Водафон Україна», яка для потерпілої матеріальної цінності не представляє; чохол для мобільного телефону «Nomi І504» вартістю 215 грн. 71 коп., а всього на загальну суму 1275 грн. 38 коп., після чого з місця скоєння злочину втік розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши при цьому ОСОБА_7 матеріальних збитків на вищевказану суму.
Також обвинувачений ОСОБА_6 26 березня 2019 року приблизно о 21 годині 30 хвилин, більш точного часу встановити представилось можливим, разом з потерпілим ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , остання є дівчиною ОСОБА_6 , знаходились у орендованій квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де разом у приміщенні кухні розпивали спиртні напої.
Під час розпиття спиртних напоїв, між ОСОБА_12 та ОСОБА_8 виник спір за гр.. ОСОБА_11 , яка є дівчиною ОСОБА_6 , оскільки останній, вважав, що ОСОБА_8 залицявся до його дівчини, у зв`язку з чим ОСОБА_8 повинен був вибачитись. Під час спору, ОСОБА_13 демонстрував у приміщені кухні при вище вказаних особах свій розкладний ніж, який поклав на кухонний стіл.
В цей час, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння майном ОСОБА_8 , шляхом розбійного нападу.
З метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_6 приблизно о 22 годині 00 хвилин більш точного часу встановити не представилось можливим, перебуваючи у приміщенні кухні квартири, яка розташована за АДРЕСА_2 , покликав до спальної кімнати ОСОБА_8 , щоб вирішити спір, який між ними відбувся, на що останній погодився. Так, ОСОБА_6 перебуваючи у спальній кімнаті разом із ОСОБА_8 вирішували виниклий спір між ними, сидячи на дивані, після чого ОСОБА_14 встав та наказав також встати ОСОБА_8 , на що останній погодився, після чого ОСОБА_6 заподіяв останньому один удар кулаком правої руки в область грудної клітини та тією ж рукою, ляпас в праву щоку. Після чого, ОСОБА_13 відійшов з приміщення спальні в приміщення кухні, наказавши при цьому ОСОБА_8 залишатися у приміщенні спальні. Після чого, ОСОБА_6 , з метою реалізації злочинного умислу, перебуваючи у приміщенні кухні взяв зі столу свій розкладний ніж, який там залишив раніше, та повернувся до спальної кімнати де знаходився ОСОБА_8 , та реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, з корисливих мотивів, будучи в стані алкогольного сп`яніння, маючі умисел направлений на заволодіння майном ОСОБА_8 , вчинив напад на останнього, а саме дістав свій розкладний ніж з правої кишені носимої кофти, розклав ніж та підійшов до ОСОБА_8 та взявши останнього, своєю лівою рукою за частину шиї, підтягнув до себе та тримаючи у своїй правій руці свій розкладний ніж, який був направлений в бік живота ОСОБА_8 почав вимагати від останнього грошові кошти та мобільний телефон. Після того, як воля ОСОБА_8 до опору була подавлена під погрозою застосування насилля небезпечного для життя чи здоров`я особи знала нападу, а саме ножа який був у правій руці ОСОБА_6 , останній примусив ОСОБА_8 який сприймаючи реальну загрозу заподіяння йому тілесних ушкоджень, небезпечних для життя та здоров`я останнього, видати грошові кошти у сумі 370 гривень, мобільний телефон Xiaomi Redmi 5 Black 3GB RAM 32 GB ROM 1: НОМЕР_2 , imei 2 НОМЕР_3 вартістю 3255 гривень 57 копійок, після чого ОСОБА_6 заволодів вище вказаним майном та розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 3 625 гривень 57 копійок.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , пояснив, що дійсно 12 листопада 2018 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, знаходився у кафе «Бермуди», за адресою: м. Костянтинівка, бул. Космонавтів 2, спілкувався з ОСОБА_7 . Приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 зі столика на підвіконня переставила свою сумку, з якої випав її мобільний телефон та впав на підлогу. Побачивши, що мобільний телефон ОСОБА_7 впав на підлогу та остання не звернула на це уваги, усвідомлюючи що за ним ніхто не спостерігає, викрав: мобільний телефон «Nomi І504» після чого з місця скоєння злочину втік розпорядившись викраденим на власний розсуд;
також він 26 березня 2019 року о 21 годині 30 хвилин, був разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яка є його дівчиною, знаходились вони у орендованій квартирі, за адресою АДРЕСА_2 , де разом у кухні розпивали спиртні напої. Під час розпивання спиртних напоїв, між ним та ОСОБА_8 виник спір з приводу його дівчини. Під час спору, він демонстрував у приміщені кухні при вище вказаних особах свій розкладний ніж, який поклав на кухонний стіл. Потім о 22 годині 00 хвилин, перебуваючи у кухні квартири, покликав до спальної кімнати ОСОБА_8 , щоб вирішити спір, на що останній погодився. Перебуваючи у спальній кімнаті разом із ОСОБА_8 , продовжували вирішували спір. Після чого він заподіяв останньому один удар кулаком правої руки в область грудної клітини та тією ж рукою, ляпас в праву щоку. Потім відійшов зі спальні в кухню, наказавши при цьому ОСОБА_8 залишатися у спальні. В кухні взяв зі столу свій розкладний ніж, та повернувся до спальної кімнати де знаходився ОСОБА_8 та вчинив напад на останнього, взявши його, своєю лівою рукою за частину шиї, підтягнув до себе та тримаючи у своїй правій руці свій розкладний ніж, який був направлений в бік живота ОСОБА_8 почав вимагати від останнього грошові кошти та мобільний телефон, заволодів майном ОСОБА_8 та розпорядився викраденим на власний розсуд. В подальшому вигадавши передачу йому мобільного телефону від ОСОБА_8 у інший спосіб.
Свою вину обвинувачений ОСОБА_6 визнав повністю погодившись із усіма обставинами скоєних ним кримінальних правопорушень, та розміром завданої шкоди, визнавши за собою умисні дії, які були направлені на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, а також умисні дії, які були направлені на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), щиро покаявся, та усвідомивши свої умисні дії, а також наслідки вчиненого, просив суд не призначати йому сурового покарання.
Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , повідомлені судом належним чином в ході усього розгляду кримінального провадження в суді, не наполягали на особистої участі в розгляді кримінального провадження, надавши суду письмові заяви про розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_6 без їх особистої участі. Цивільні позови не заявляли. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мали. Покарання ОСОБА_6 просили призначити на власний розсуд суду.
Учасники судового засідання не наполягали на особистій присутності потерпілих під час судового провадження.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно та за ч. 1 ст. 187 КК України, оскільки він своїми умисними діями, скоїв напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
При призначенні покарання, обвинуваченому ОСОБА_6 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, їх кількість, обставини кримінальних правопорушень, їх наслідки, відсутність матеріальних вимог з боку потерпілих, данні про особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Так обвинувачений ОСОБА_6 , вважається особою раніше судимою, до адміністративної відповідальності не притягався, не одружений, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, офіційно не працевлаштований але працездатний, характеризується негативно, на обліках у протитуберкульозному та психіатричному диспансерах не перебуває, знаходиться на обліку у наркологічному диспансері з 20.11.2018 року із діагнозом: «синдром залежності від алкоголю», свою провину у скоєному визнав у повному обсязі, а також визнав загальний розмір спричиненої ним матеріальної шкоди.
Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд враховує його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 - є рецидив злочинів та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого за висновком якої рівень ризику вчинення ОСОБА_6 , кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінується як високий. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб).
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
На підставі викладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 за вчинені кримінальні правопорушення покарання у виді позбавлення волі на певний строк, в межах санкції ч.2 ст.185 КК України та в межах санкції ч. 1 ст. 187 КК України, із застосуванням правил призначення покарання за сукупністю злочинів відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, приходячи при цьому до переконання, що його виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, його поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, не можливо без ізоляції від суспільства, вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, призведе до позитивних змін в його особистості, а також створить у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, що відвирне підвищений ступінь суспільної небезпечності його особи та у сукупності утворить бажання обвинуваченого стати на шлях виправлення, а також враховуючи тяжкість злочинів, особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння корисливих кримінальних правопорушень, стійкі соціальні зв`язки відсутні, має залежність від алкоголю та потребує цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції, суд не знаходить можливості для призначення біль м`якого покарання ніж передбачено санкціями зазначених статтей із урахуванням правил складання покарань або застосування до обвинуваченого правил ст.75 КК України, щодо звільнення від відбуття покарання з випробуванням.
Цивільні позови не заявлені.
Питання про речові докази, за наявними відомостями щодо них, необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експертів, відповідно до ст.ст.122,124 КПК України, слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , з якого слід стягнути на користь держави витрати на проведення судових експертиз та залучення експертів загальною сумою 3544 гривні, 00 копійок.
Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, відповідно до п. 14 ст. 368 КПК України, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, роз`яснення, викладені у Листі ВССУ «Про судову практику застосування судами першої інстанції та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою», обраний обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слід залишити до набрання вироком законної сили.
Керуючись ч.3 ст. 349, ст. ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд
ОСОБА_6 - визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 185 КК України та ч.1 ст. 187 КК України, призначивши йому покарання:
-за ч. 2 ст.185КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
-за ч.1 ст.187КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки і 6 (шість)місяців.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки і 6 (шість) місяців.
Строк відбування покарання рахувати з 27 березня 2019 року.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , як захід забезпечення кримінального провадження, до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів та проведення судових експертиз у сумі 3544 (три тисячі п`ятсот сорок чотири ) гривні, 00 копійок.
-ніж з коричневою ручкою, який зберігається у камері зберігання Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області (квитанція № 1313 від 18 квітня 2019 року, номер журналу обліку 32, порядковий номер 654) знищити;
-грошові кошти у сумі 475 грн., які належать ОСОБА_6 та які зберігаються у камері зберігання Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області (квитанція № 10 від 25 квітня 2019 року, порядковий номер 10) передати ОСОБА_6 за приналежністю;
-мобільний телефон марки Nomi моделі I 504 Dream в корпусі чорного кольору imei НОМЕР_4 , який знаходиться відповідно до розписки у потерпілої ОСОБА_7 залишити у ОСОБА_7 за приналежністю.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1