Справа № 522/3507/19

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, с. Фрунзівка, Фрунзівського р-ну, Одеської області, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, маючого вищу освіту, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який на даний час притягується до кримінальної відповідальності Приморським районним судом за ч. 1 ст. 263 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000298 від 04.02.2019 року за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.152 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000298 від 04.02.2019 року за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, в період часу з грудня 2016 року по червень 2018 року, ОСОБА_4 мешкав спільно із своїм сином ОСОБА_7 , цивільною дружиною ОСОБА_8 та її малолітньою дитиною ОСОБА_9 у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час спільного мешкання з грудня 2016 року по червень 2018 року у ОСОБА_4 , виник злочинний намір направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи, а саме малолітньої ОСОБА_9 , з використанням геніталій.
Реалізовуючи свій злочинний намір направлений на вчинення дій сексуального характеру із малолітньою ОСОБА_9 , з метою задоволення своєї статевої пристрасті ОСОБА_4 , у період часу з грудня 2016 року по червень 2018 року, більш точного часу слідством не встановлено, почав на одинці спілкуватись із малолітньою ОСОБА_9 з метою встановлення довірчих відносин та подальшого вступу в статеві зносини використовуючи безпорадний стан малолітньої.
ОСОБА_4 вступивши в довіру до малолітньої ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер та протиправність своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідків та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, маючи намір та бажання, направлені на задоволення власного бажання до вступу у статеві зносини природним способом із застосування безпорадного стану дівчинки, якій не виповнилося 14-ти років та яка перебувала під впливом його маніпулятивної поведінки, в період часу з січня по червень 2018 року неодноразово вступав в статеві зносини природнім способом із малолітньою ОСОБА_9 .

08.07.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, за ознаками: вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.
У теперішній час, пред`явлена ОСОБА_4 підозра обґрунтовується зібраними по кримінальному провадженні та наданими разом з клопотанням доказами, а саме: показами малолітньої потерпілої; протоколом допиту свідка, висновком експерта.
У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Позиція учасників судового розгляду.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити в повному обсязі, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити здійснювати злочинну діяльність, чим може зашкодити виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків, а також просив слідчого суддю врахувати, злочин було вчинено із погрозами застосування насильства, а тому просив не застосувати розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, оскільки ризики, наведені в клопотанні слідчого, прокурором не доведені, підозра не обґрунтована, в обвинуваченого конфлікт з матір`ю потерпілого, тому її дитина говорить неправду. Щодо обвинувачення за ст.263 КК України, відносно ОСОБА_4 станом на теперішній час відсутній запобіжний захід.
Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.
Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини
Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, відповідальність за яке передбачає позбавлення волі до 15 років, станом на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності за умисний злочин, офіційно не одружений, офіційно не працевлаштований, ніде не навчається, що свідчить про відсутність в останнього міцних соціальних зв`язків в Україні, а тому є підстави вважати що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Пред`явлена підозрюваному ОСОБА_4 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 04.02.2019 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 24.04.2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 11.05.2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 14.05.2019 року, висновком експерта № 50-к від 03.06.2019 року, довідкою лікарягінеколога за фактом обстеження малолітньої ОСОБА_9 .
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, що, згідно ст. 183 ч. 2 п. 5 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому провадженні, вчинити інші злочини.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність вищезазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обрані запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:
-вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 тяжкого злочину;
-тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчинення вказаного злочину;
За таких обставин, наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до ОСОБА_4 не запобігатиме наведеному ризику.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до приписів ч.1 ст.219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.
Враховуючи, що ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України, 07.07.2019 року, то досудове розслідування має бути закінченим до 07.09.2019 року, а тому саме до цього строку слідчий суддя може обрати запобіжний захід.

Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги, що інкримінований підозрюваному ОСОБА_4 злочин було вчинено із погрозою застосування насильства до потерпілої, вважаю за необхідне не визначати розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, оскільки злочин вчинено із застосуванням психологічного насильства.
Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 2 місяці в рамках досудового розслідування, тобто до 06.09.2019 року.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить 2 (два) місяці та обчислюється з моменту винесення ухвали слідчого судді, тобто з 08.07.2019 року.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 06.09.2019 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
08.07.2019