Справа № 357/378/19
У Х В А Л А
про повернення обвинувального акту

02 вересня 2019 року м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши під час підготовчого судового засідання обвинувальний акт по кримінальному провадженні № 0001662, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 29.03.2017 відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провдження:

прокурор: ОСОБА_6 ,

представник потерпілого: ОСОБА_7 ,

захисники - адвокати: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачені: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В :

В наслідок авторосподілу судових проваджень від 15.01.2019 в провадження судді надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України.

Ухвалою від 16.01.2019 за вказаним кримінальним провадженням на 25.02.2019 призначене підготовче судове засідання, яке у зв`язку з неявкою представників потерпілих неодноразово відкладалось, після отримання від представників потерпілих заяв про можливість розгляду справи у їх відсутності, стало можливим проведення підготовчого судового засідання лише 02.09.2019.

Згідно з ч.1 ст. 314 КПК України, після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Таким чином, з метою підготовки до судового розгляду судом з`ясовано питання про можливість призначення справи до судового розгляду з з`ясуванням питань, передбачених статтею 315 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, оскільки вимоги ст. 291 КПК України виконані в повному обсязі, справа підсудна Білоцерківському міськрайонному суду Київської області, підстав для закриття немає, а також просила направити ухвалу до органу з питань пробації для складання досудової доповіді на обвинувачених.

Представник потерпілого ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав позицію прокурора, просив призначити справу до судового розгляду.

Захисник адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечував проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та заявив клопотання про повернення його прокурору, мотивуючи наступним, на думку захисника обвинувальний акт складений з порушенням п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України, оскільки у реєстрі матеріалів досудового розслідування, відсутні відомості про закінчення досудового розслідування, тобто відомості про складання обвинувального акту. Крім цього, захисник вважав, що обвинувальний акт складений з порушенням п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме в обвинувальному акті відсутній розділ «Формулювання обвинувачення», замість якого є «За результатами досудового розслідування обвинувачується», а також в інкримінованих злочинах обвинуваченим, не зазначено на кого був спрямований умисел останніх на заволодіння майном у вигляді різних грошових сум. Також в порушення вимог п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт не містить завдану шкоду кримінальним правопорушенням. Крім цього в обвинувальному акті відсутні обставини, які підлягають доказуванню, а саме час та місце вчинення злочинів, що в свою чергу позбавляють сторону захисту побудувати лінію захисту, приготуватись до неї, що порушує права обвинувачених.

Крім цього захисник заявив клопотання про повернення застави ОСОБА_11 , оскільки альтернативний запобіжний захід у вигляді застави з певними обов`язками ОСОБА_4 був обраний на підставі ухвали слідчого судді Рокітнянського районного суду Київської області від 30.06.2018, після чого неодноразово вказаний запобіжний захід був продовжений слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва та 27.12.2018 дія останньої ухвали сплинула і більше прокуратура не зверталась з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді застава ОСОБА_4 . Отже захисник наполягав, що запобіжний захід у вигляді застава, припинив свою дію після закінчення строків дії ухвали, тобто 27.12.2018.

Обвинувачена ОСОБА_4 клопотання свого захисника підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з викладених підстав.

Захисник адвокат ОСОБА_10 підтримав доводи захисника ОСОБА_8 щодо повернення обвинувального акта прокурору, просив клопотання останнього задовольнити з викладених підстав, а також заявив клопотання в інтересах заставодавця ОСОБА_11 про повернення останньому коштів у сумі 140960,00 грн., тобто суму застави, яка була внесена останнім за ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді Рокітнянського районного суду Київської області від 30.06.2018, оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу закінчився 27.12.2018.

Обвинувачена ОСОБА_3 підтримала клопотання свого захисника, просила задовольнити заявлені клопотання останнім, на підставі викладених обставин.

Захисник адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні також заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки останній складений з порушенням вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме обвинувальний акт не містить фактичних обставин, які підлягають доказуванню по справі, тобто місце вчинення злочинів, що унеможливлює на підготовчому судовому засіданні вирішити питання щодо підсудності справи Білоцерківському міськрайонному суду Київської області, оскільки на сьогодення не зрозуміло з яких підстав справу направлено для розгляду до вказаного суду. Також зазначив, що у формулюванні обвинувачення не розписано хто саме з обвинувачених укладав договори з потерпілими, не визначений розмір завданої матеріальної шкоди, тобто обвинувальний акт складений з порушенням вимог п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України. Крім цього захисник зазначив, що обвинувальний акт також складений з порушенням п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме в акті не зазначені відомості кожного потерпілого. Підтримав заявлені клопотання захисників щодо повернення сум застав ОСОБА_11 .

Обвинувачений ОСОБА_5 позицію та клопотання свого захисника підтримав в повному обсязі, просив задовольнити клопотання з вказаних обставин.

Прокурор та представник потерпілого заперечували проти направлення обвинувального акта прокурору, оскільки вважали, що обвинувальний акт відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України у зв`язку з чим просили відмовити в задоволенні клопотань захисникам про повернення обвинувального акту, також заперечували проти повернення грошових коштів, які були внесені при виконанні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки вважали, що вказаний запобіжний захід є безстроковим запобіжним заходом, тому не потребує продовження.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно зі ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Зі змісту обвинувального акта вбачається, що в ньому на виконання п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України викладені фактичні обставини кримінального провадження, які прокурор вважав встановленими, зазначена правова кваліфікація правопорушення з посиланням на положення закону і частини статті Закону про кримінальну відповідальність, а також наведене окремо щодо кожного обвинуваченого формулювання обвинувачення, тобто викладена позиція сторони обвинувачення в такому виді, як це вважає за правильне прокурор.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 338 КПК України з метою змін правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Отже, враховуючи, що згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України на стадії підготовчого судового засідання суд має встановити, чи відповідає по формі обвинувальний акт вимогам ст. 291 КПК України та чи не містить він положення, що суперечать одне одному, а обставини, викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення, тобто суть обвинувального акта є предметом розгляду в судовому засіданні кримінального провадження по суті, суд визнає безпідставними твердження захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 щодо неконкретності обвинувачення, відсутність встановленої шкоди, а також відсутні відомості про розмір шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, відсутність повних анкетних даних потерпілих, та як наслідок обвинувальний акт не містить індивідуалізованого обвинувачення щодо кожного обвинуваченого та у зв`язку з чим невідповідності обвинувального акта вимогам п. п. 3, 7 ч. 2 та п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України, однак заслуговує на увагу підстава для повернення обвинувального акта прокурору, викладена захисником адвоката ОСОБА_9 , який зазначив, що не встановлення місця вчинення злочинів, позбавляє суд та сторін кримінального провадження вирішити питання, передбачене п. 1 ч. 2 ст. 315 КПК України, а саме місце проведення судового розгляду по вказаному кримінальному провадженню. Таким чином обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 3 ст. 291 КПК України, що тягне не можливість виконати судом вимоги ст. 32 КПК України, відповідно до якої, якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогами цього Кодексу.

Вирішуючи клопотання захисників про повернення застави заставодавцю ОСОБА_11 , суд встановив, що 30.06.2018 ухвалами слідчого судді Рокітнянського районного суду Київської області відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_3 обрані запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів з альтернативними запобіжними заходами у вигляді застав у розмірі вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних особі, а саме у сумі 140 960,00 гривень, з покладанням певних обов`язків. В судове засідання надалі відповідні квитанції від 03.07.2018 на вказані суми, також додані ухвали слідчого судді Рокітнянського районного суду Київської області від 26.08.2018, 27.09.2018 та ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.11.2018 про продовження запобіжного заходу застави, а саме продовження строків покладених обов`язків на обвинувачених, отже суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вказаних клопотань з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, у судовому засіданні судом встановлено, що ухвалами слідчого судді Рокітнянського районного суду Київської області від 30.06.2018 відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_3 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів з альтернативним запобіжним заходом у вигляді застава у розмірі вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних особі, а саме у сумі 140 960,00 гривень.

За вимогами ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

03.07.2018 заставодавцем ОСОБА_11 були внесені застави у вказаних розмірах за підозрювану ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується відповідними квитанціями.

Між тим, 27.11.2018 ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва строк дії покладених на ОСОБА_4 та ОСОБА_3 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, був продовжений до 27.12.2018 включно, інших документів прокурор не надав суду щодо підтвердження продовження строків дії обов`язків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Так, відповідно до положень ч. 7 ст. 194 КПК України, згідно із якою обов`язки, передбачені частиною п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. Водночас у разі необхідності цей строк може бути продовжено за клопотанням лише прокурора в порядку, визначеному у ст. 199 КПК України.

КПК України не передбачає можливості звернення із окремим клопотанням про продовження строків виконання обов`язків, а тому за необхідності продовження цього строку звернення до слідчого судді оформляються клопотанням про продовження строків дії запобіжного заходу.

В той же час, у судовому засіданні встановлено, що заставу повернуто заставодавцю як власнику внесених за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 коштів не було.

Відтак, станом на даний час у зв`язку із закінченням строку дій ухвал слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.11.2018, якими було продовжено строк дії покладених на ОСОБА_4 та ОСОБА_3 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, слід вважати, що дія запобіжного заходу в вигляді застави у розумінні вимог ст.182 КПК України - припинилась.

За ч.11 ст.182 КПК України передбачено, що застава, що не була звернута в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань.

Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Тобто, утримання коштів застави у відсутність законної підстави для цього (скасування ухвали слідчого судді), порушує право власності заставодавця, внаслідок чого він позбавлений змоги реалізувати свої права на користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд.

Відтак, у зв`язку з припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та наданням суду клопотання про повернення застав, та враховуючи вимоги, передбачені ч. 3 ст. 315 КПК України суд проходить до висновку про можливість повернення заставодавцю внесених ним в якості застави грошових коштів за обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 314 ч. 3 п. 3, ст. 291 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Повернути обвинувальний акт по кримінальному провадженні № 0001662, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 29.03.2017, відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, прокурору Київської області для належного складання згідно вимог чинного кримінального процесуального законодавства.

Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_4 про повернення застави у кримінальному провадженні № 0001662, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 29.03.2017 - задовольнити.

Заставу у розмірі 140 960,00 (сто сорок тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень, що внесена за підозрювану ОСОБА_4 на рахунок №8661 Державної казначейської служби України м. Київ, МФО 820172, , одержувач ТУДСА України в Київській області згідно квитанції № 0.0..1 від 03.07.2018, на підставі ухвали слідчого судді Рокитнянського районного суду Київської області від 30.06.2018, - повернути заставодавцю ОСОБА_11 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

Клопотання представника заставодавця адвоката ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_11 про повернення застави у кримінальному провадженні № 0001662, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 29.03.2017 - задовольнити.

Заставу у розмірі 140 960,00 (сто сорок тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень, що внесена за підозрювану ОСОБА_3 на рахунок № 8661 Державної казначейської служби України м. Київ, МФО 820172, , одержувач ТУДСА України в Київській області згідно квитанції № 0.0..1 від 03.07.2018, на підставі ухвали слідчого судді Рокитнянського районного суду Київської області від 30.06.2018, - повернути заставодавцю ОСОБА_11 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

Повний текст ухвали проголошений 04.09.2019 о 13год. 45хв. у приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Першотравнева, буд. 4-А.

Ухвала про повернення обвинувального акта може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом семі днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_1