Справа № 556/1451/18 Провадження №11-кп/802/212/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представників потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 16 листопада 2018 року, якою повернуто обвинувальний акт прокурору в об`єднаному кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 191, ч.1 ст. 209, ч.2 ст. 366 КК України, ОСОБА_10 за ч. 5 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 16 листопада 2018 року обвинувальний акт в об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000008 від 03 лютого 2017 року щодо обвинувачення ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч.2 ст. 366 КК України та ОСОБА_10 за ч. 5 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам закону.
Своє рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Тоді як розгляд кримінального провадження, за відсутності висунутого обвинувачення, порушує гарантовані законом процесуальні права обвинувачених, в тому числі, право на захист.
В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною через невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, вказані в ньому відомості достатні для повного розуміння суті обвинувачення висунутого відносно обвинувачених. З розписок отриманих від обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та їх захисників вбачається, що всі вони отримали копію обвинувального акту, а відсутність назви документа може бути технічною помилкою та жодним чином не впливає на зміст обвинувального акту в розумінні ст. 291 КПК України.
Заслухавши доповідача, який доповів суть оскаржуваної ухвали та основні доводи апеляційної скарги, прокурора, представників потерпілих, які підтримали апеляційну скаргу, обвинувачених та їх захисників, які відносно задоволення апеляційної скарги заперечили, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
Обвинувальний акт підлягає поверненню судом зі стадії попереднього розгляду кримінального провадження в разі, коли даний процесуальний документ не відповідає вимогам ст.291 КПК України.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що вказаних вимог закону при направленні обвинувального акта до суду прокурором не дотримано та повно вмотивовано прийняте рішення про повернення обвинувального акту прокурору.
Так, матеріали провадження містять розписки обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та їх захисників ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 (а.с.36-39 Том1) з яких вбачається, що всі вони отримали копії обвинувального акту. Однак, якщо говорити про форму складеного документу наявного в матеріалах справи та отриману обвинуваченими, ці документи мають певну різницю. Зокрема, копія отримана обвинуваченими, на титульній сторінці не містить назви документу - обвинувальний акт, про що й сказано в оскаржуваній ухвалі Володимирецького районного суду Рівненської області від 16.11.2018.

До загальних засад кримінального провадження належить законність і забезпечення права на захист, відповідно до ст. 7 КПК України. Зокрема, обвинувачений має право знати у вчиненні якого злочину його обвинувачують та щонайменше, бути негайно детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього (п.а) ч.3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
В обвинувальному акті (висновку) слідчий викладає результати проведеного слідства, формулює обвинувачення, яке підтверджує матеріалами слідства. Обвинувальний акт це головний документ слідства. За своєю природою він є актом обвинувальної влади держави, тому він повинен відповідати загальним вимогам, які пред`являються до документів, складених в кримінальних справах, які ставляться до будь-яких індивідуально-правових актів застосування норм права. Вони мають бути законними, обґрунтованими, мотивованими, справедливими, логічними, грамотно і культурно оформленими. Процесуальний акт можна вважати ефективним в тому випадку, коли всі його цілі в своїй сукупності досягнуті в максимально короткий строк з найменшими матеріальними затратами, без обмеження прав, свобод і законних інтересів особи.

Зазначені обставини в своїй сукупності підтверджують правильність висновку суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України і про необхідність його повернення прокурору, оскільки викладені в ухвалі недоліки, допущені при складанні обвинувального акту, унеможливлюють призначення на його підставі судового розгляду.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність повернення прокурору обвинувального акту в кримінальному провадженні № 000008 від 03 лютого 2017 року щодо обвинувачення ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч.2 ст. 366 КК України та ОСОБА_10 за ч. 5 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України.

Враховуючи вищевикладене, доводи прокурора про безпідставне повернення судом першої інстанції обвинувального акта прокурору є необґрунтованими, а відтак, апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 залишити без задоволення, а ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 16 листопада 2018 року, якою повернуто обвинувальний акт прокурору в об`єднаному кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 191, ч.1 ст. 209, ч.2 ст. 366 КК України, ОСОБА_10 за ч. 5 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді: