УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання прокурора відділу прокуратури Харківської області радника юстиції ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0001214 від 18.08.2019 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

19.08.2019 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора відділу прокуратури Харківської області радника юстиції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно гр. ОСОБА_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , яким керував ОСОБА_5 , а саме: автомобіль «Чері Тіго» р.н. НОМЕР_1 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування. Зберігання автомобіля «Чері Тіго» р.н. НОМЕР_1 , згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, доручити працівникам штраф майданчику, розташованому на території АТВ ЦЗ ГУ НП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106.

На обґрунтування клопотання прокурор вказує, що в ході досудового розслідування встановлено, що 18.08.2019 близько о 07.00 год. поблизу будинку № 161 по пр. Героїв Сталінграду в м. Харкові автомобілем «Чері Тіго» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 скоєний наїзд на чоловіка-пішохода, на вид 60 років, особу якого не встановлено, який від отриманих травм помер в КНП «МКЛШНМД ім. проф. Мещанінова».

Відомості про кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України, внесені слідчим СУ ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_6 , до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.08.2019 за № 0001214 за попередньою кваліфікацією ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль «Чері Тіго» р.н. НОМЕР_1 належить гр. ОСОБА_4 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор зазначає, що 18.08.2019 у період часу з 09.00 до 10.15 год. слідчим проведений огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, у ході якого встановлено, що автомобіль «Чері Тіго» р.н. НОМЕР_1 має пошкодження передньої частини, у зв`язку з чим його було вилучено, оскільки він відповідає критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України.

Прокурор вказує, що автомобіль «Чері Тіго» р.н. НОМЕР_1 є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, зазначений транспортний засіб, як речовий доказ необхідний для його додаткового огляду.

Як вказує прокурор, на даний час є підстави вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, проведення ремонту пошкоджених деталей з боку зацікавлених осіб, які заінтересовані у результатах кримінального провадження.

В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання. 20.08.2019 прокурор відділу прокуратури Харківської області радник юстиції ОСОБА_3 через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримав. Також просив долучити рапорт слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_7 , в якому останній повідомив, що ним приймались заходи щодо встановлення власника автомобіля «Чері Тіго» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 для повідомлення про розгляд клопотання про накладення арешту на вказаний транспортний засіб. Однак встановити його місцезнаходження не вдалося. Водій ОСОБА_5 , який керує вказаним транспортним засобом на підставі довіреності пояснив, що не заперечує проти накладення арешту і не бажає з`являться в судове засідання.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника автомобіля та прокурора.

Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що СУ ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному 18.08.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001214, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.с. 4).

18.08.2019 в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, було виявлено та вилучено автомобіль «Чері Тіго» р.н. НОМЕР_1 (а.с. 5-8).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Прокурором доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучений відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18.08.2019 автомобіль «Чері Тіго» р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , був поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити відчуження, розпорядження, та користування автомобілем «Чері Тіго» р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу прокуратури Харківської області радника юстиції ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0001214 від 18.08.2019 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Чері Тіго» р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , яким керував ОСОБА_5 , шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження, - до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.

Місцем зберігання автомобіля «Чері Тіго» р.н. НОМЕР_1 , згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, визначити майданчик тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 106.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1