Справа № 132/4309/18
Провадження №1-кп/132/56/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2019р. м. Калинівка

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000264 від 11.05.2018р., за обвинувальним актом, складеним у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Іванів Калинівського району Вінницької області, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, перебуваючого в цивільному шлюбі, офіційно не працюючого, судимого 28.11.2016р. Калинівським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування зазначеного покарання із іспитовим строком на 2 роки, із покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 будучи раніше судимим 28.11.2016р. Калинівським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування зазначеного покарання із іспитовим строком на 2 роки, на шлях виправлення не став та вчинив нове умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин. Так, у період часу з 06 на 08 травня 2018 року ОСОБА_7 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, підійшов до господарського будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та належить ОСОБА_8 , та викрутивши скобу навісного замка вхідних дверей проник всередину, звідки таємно викрав 7 ящиків по 1,44м2 плитки керамічної неглазурованої «Cersanit», ринкова вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 698 від 26.10.2018р. за 1м2 становить 113,00грн., а всього на загальну суму 1139,04грн., завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_7 , в судовому засіданні при розгляді вказаної справи, свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, та пояснив, що дійсно таємно викрав 7 ящиків плитки керамічної, за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, надавши заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, майнову шкоду їй відшкодовано, до обвинуваченого застосувати покарання згідно вимог діючого законодавства.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю, а його дії за ч.3 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно, правильно кваліфіковані органами досудового слідства.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог статті 12 КК України, віднесено до тяжкого злочину, судимий 28.11.2016р. Калинівським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування зазначеного покарання із іспитовим строком на 2 роки, на шлях виправлення не став та вчинив нове умисне кримінальне правопорушення, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, перебуває в цивільному шлюбі, офіційно не працевлаштований, однак зі слів дохід отримує від різного роду підробіток, на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає, є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні. Обставин, які обтяжують його покарання, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вищевказаний злочин, із застосуванням ст.71 КК України, оскільки дане покарання достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ч.9 ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Речові докази, вилучені в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме керамічну плитку у кількості 71шт., яка згідно постанови слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_9 від 20.06.2018р., передана на зберігання в Камеру зберігання речових доказів Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, після набрання вироком законної сили, необхідно повернути законному власнику.

Відповідно до вимог ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Як вбачається з ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_10 від 21.06.2018р. у справі № 132/2236/18, накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на керамічну плитку у кількості 71шт.
У зв`язку з тим, що за вироком до ОСОБА_7 не застосовується спеціальна конфіскація та йому не призначено покарання у виді конфіскації майна, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_10 від 21.06.2018р. у справі № 132/2236/18.
Відповідно до ч.4 ст.374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.
Згідно роз`яснень п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995р. «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Витрати на залучення експерта згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 698 від 26.10.2018р. у розмірі 572грн. підлягають стягненню з ОСОБА_7 на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого в ході досудового розслідування не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Згідно п.2 ч.4 ст.374 КПК України, в разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, з-поміж іншого, зазначається початок строку відбування покарання.

Оскільки фактичне виконання судового рішення, яким особу засуджено до покарання у вигляді позбавлення волі, починається з моменту затримання особи на виконання вироку суду, а тому в резолютивній частині вироку необхідно вказати, що початок строку відбування покарання необхідно рахувати з моменту затримання особи на виконання вироку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.374 КПК України, вирок суду складається зокрема зі вступної частини, у якій зазначаються дата та місце його ухвалення.

Згідно роз`яснень викладених в узагальнені Верховного Суду України від 01.08.2004р. «Про якість складання й оформлення судових рішень у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення», суди повинні керуватися положенням про те, що датою постановлення вироку є день його підписання складом суду, незалежно від тривалості часу, протягом якого відбувалася нарада суддів, а місцем його постановлення місто чи інший населений пункт, де це фактично мало місце.

Оскільки днем підписання вироку є 26.11.2019р., то датою його постановлення є саме цей день.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, частково приєднати до покарання призначеного за даним вироком, невідбуту частину покарання за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 28.11.2016р., та остаточно визначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків у вигляді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_7 на виконання вироку суду.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирати.

Речові докази, вилучені в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме керамічну плитку у кількості 71шт., яка згідно постанови слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_9 від 20.06.2018р., передана на зберігання в Камеру зберігання речових доказів Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, після набрання вироком законної сили, повернути законному власнику.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 698 від 26.10.2018р. у розмірі 572грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_10 від 21.06.2018р. у справі № 132/2236/18.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Роз`яснити засудженому, що він має право подати та/або заявити клопотання про помилування, про ознайомлення із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, про доставку в передбаченому законом порядку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити під розписку засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_11