Провадження №11-кп/801/1298/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
Головуючого судді : ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25.09.2019 року про відмову в задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на більш м`який та про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002150 від 25.05.2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Михайлівка Верхньорогачицького району Херсонської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , громадянина України,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 342, ч.3 ст. 296, ч. 3 ст. 309 КК України

за участю:
прокурора: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_6

в с т а н о в и в :
До Вінницького апеляційного суду надійшло контрольне провадження у кримінальному провадженні № 0002150 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 342, ч.3 ст. 296, ч. 3 ст. 309 КК України відомості про які внесені 25.05.2018 року за № 0002150 до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.09.2019 року в задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на більш м`який відмовлено. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого залишено без зміни, продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, починаючи з 25.09.2019 року до 23.11.2019 року включно.
Обвинувачений ОСОБА_6 , непогодившись з ухвалою Вінницького міського суду від 25.09.2019 року подав апеляційну скаргу на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25.09.2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив ухвалу скасувати, а відносно нього обрати більш мякий запобіжний захід, оскільки вважає, що наявні підстави для пом`якшення запобіжного заходу.
Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , яка заперечувала проти задоволення клопотання ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу, зазначила, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися, на даний час існують, ухвала суду є законною та обгрунтованою, обвинуваченого ОСОБА_6 , який просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

На розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 342, ч.3 ст. 296, ч. 3 ст. 309 КК України.
Як убачається з матеріалів провадження суд в порядку ст.331 КПК України поставив на обговорення питання щодо доцільності продовження строку застосованого відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор заявив клопотання про продовження раніше застосованого до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в зв`язку з тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися.
Розглядаючи клопотання, суд перевірив відповідно до ст. 194 КПК України наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів та дійшов висновку, що прокурором доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України існують, не зменшилися, а в сукупності дають достатні правові підстави для продовження ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає, що ОСОБА_6 обґрунтовано продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обвинувачується у вчиненні злочинів, які за ступенем тяжкості є тяжкими злочинами та злочинами середньої тяжкості, відповідно до ст. 89 КК України ОСОБА_6 несудимий, офіційно непрацевлаштований, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, постійного місця проживання немає, за місцем реєстрації до затримання не проживав. Рішення суду щодо продовження строку запобіжного заходу є законним та обґрунтованим, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, так як у даному кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, невзявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_6 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 щодо можливості застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, оскільки, у разі зміни йому запобіжного заходу на більш м`який він планує працевлаштуватися у ПП «Жупанов», вантажником, проживати за адресою своєї знайомої ОСОБА_9 , якою подано відповідну заяву, на думку суду апеляційної інстанції не є обставинами, які можуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Ні під час судового розгляду, ні під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_6 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , які б були безумовною підставою для скасування оскарженої ухвали.
Керуючись ст.404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції,
п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 .
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25.09.2019 року про відмову в задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу, продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно оригіналу: Суддя: