Справа № 405/963/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2019 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника заявника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому скаргу ОСОБА_7 на постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_8 від 16.12.2018 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 13.05.2015 за № 0000053 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України,
встановив:
ОСОБА_7 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_8 від 16.12.2018 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 13.05.2015 за № 0000053 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України. В обґрунтування скарги зазначив, що через бездіяльність та упередженість слідчого під час проведення досудового розслідування за № 0000053 від 13.05.2015, підозри безпосереднім винуватцям ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пред`явлені не були. Під час проведення досудового розслідування, в рамках кримінального провадження за № 0000053 від 13.05.2015 він неодноразово звертався до слідчого з клопотанням щодо проведення певних слідчих дій, зокрема пред`явлення підозри ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також направлення цього провадження на розгляд до суду задля прийняття законного рішення, однак за весь час розслідування цього взагалі не зроблено. В матеріалах кримінального провадження за № 0000053 від 13.05.2015, маються допити свідків та очевидців, які прямо вказують на незаконні дії саме ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , при цьому слідчий зазначив, що відповідно до висновку службового розслідування від 11.06.2015, яке проводилось працівниками ВІОС УКЗ УМВС України в Кіровоградській області, у свідченнях учасників події існують суттєві протиріччя. Через те, що такі слідчі дії проведенні не були, вважає, що досудове розслідування проведене не в повному обсязі, вкрай не об`єктивно та упереджено. Крім того, вбачається заанґажованість та однобокість у розслідуванні, оскільки навіть не з`ясовано слідчим, що план-завдання на виїзд у службове розслідування працівникам взводу із забезпечення супроводження роти ДПС ДАІ УМВС України в Кіровоградській області видається на один робочий день або ж із зазначенням чітких термінів виконання, тобто 13.05.2015 із самого ранку даний екіпаж ДПС УДАІ УМВС України в Кіровоградській області повинен був прибути до Управління ДАІ УМВС України в Кіровоградській області, однак вищезгадані працівники даного підрозділу попросту «калимили», таким чином, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в м. Олександрії у той час лише вимагали грошові кошти та порушували норми діючого законодавства України. Слід зауважити, що даючи свої свідчення та показання в рамках кримінального провадження щодо зникнення автомобіля марки «АІЮІ-А6», він зазначав, що в нього вищезгадані співробітники міліції вимагали грошові кошти 13.05.2015, але слідчий жодним чином не відреагував, навіть не виділив в окреме провадження матеріали і не направив їх до прокуратури для прийняття законного рішення. Вважає, що позитивна характеристика за місцем роботи працівників УДАІ УМВС України в Кіровоградській області не знімає з них відповідальності за скоєнні кримінальні правопорушення чи злочини, а тому зловмисники повинні понести відповідну кримінальну відповідальність, через те, що всі громадяни України є рівними перед Законом. До теперішнього часу жодного відшкодування завданої моральної та матеріальної шкоди з боку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відшкодовано йому не було. Після спричинення мені тілесних ушкоджень, він був вимушений лікуватись у домашніх умовах, при цьому на ліки витратив із власних заощаджень досить значну суму грошових коштів, яка складає 5000 (п`ять тисяч) гривень, яких до теперішнього часу ані ОСОБА_9 , ані ОСОБА_10 не відшкодував та взагалі не намагаються компенсувати завдану ними матеріальну та моральну шкоду.

Слідчим з ОВС СВ прокуратури Кіровоградської області радником юстиції ОСОБА_8 вже втретє винесена постанова про закриття кримінального провадження, датована 16 грудня 2018 року (отримана ним безпосередньо в приміщенні Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області 31 січня 2019 року під підпис). Вважає, що слідство по вищевказаному провадженню в черговий раз проведене неповно, не об`єктивно та упереджено, а постанова слідчого в ОВС СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_8 щодо закриття кримінального провадження за № 0000053 від 13.05.2015, винесена з порушенням його, як потерпілого, конституційних прав та законних інтересів, оскільки працівниками правоохоронного органу йому були спричинені тілесні ушкодження, які повинні бути кваліфіковані за ст. 125 КК України. Всі обставини кримінального провадження досліджені не були, перевірка проведена однобічно та неповно, що є підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Оскаржувана постанова на його адресу направлена не була, а її копія отримана у приміщенні прокуратури тільки 31.01.2019р., у зв`язку з чим строк на її оскарження у відповідності до ч. 1 ст. 304 КПК України починається 01.02.2019 та закінчується 10.02.2019. Зважаючи на те, що останній день строку на оскарження постанови про закриття кримінального провадження припав на вихідний день (неділя), днем закінчення строку на її оскарження вважається наступний за ним робочий день - понеділок, 11.02.2019, що свідчить про своєчасність подання даної скарги.

В судове засідання 26.07.2019 учасники судового провадження не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлені завчасно та належним чином. ОСОБА_7 до суду подано клопотання про розгляд його скарги без його участі, скаргу свою підтримав та просив скасувати постанову слідчого, як незаконну.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів судового розгляду не здійснювалося.

В попередніх судових засіданнях представник заявника адвокат ОСОБА_11 скаргу ОСОБА_7 підтримав та просив її задовольнити, зважаючи на підстави, викладені в ній. Додав, що слідство у кримінальному провадженні проведено неповно не усунуті протиріччя між показами потерпілого ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 з показами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , не проведено одночасного допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , не надана належна оцінка відеозапису. При цьому, наголосив, що постанови слідчих про закриття кримінального провадження вже неодноразово скасовувались, одна слідчим жодної слідчої дії, що вказувались в постановах слідчих суддів, не проведено.

Прокурори в попередніх судових засіданнях заперечували проти задоволення скарги, вважають, що постанова слідчого від 16.12.2018 є обґрунтованою та законною, у кримінальному провадженні проведені всі необхідні слідчі дії, свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відмовились від проведення одночасного допиту, додатково допитані працівники поліції ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , надана оцінка всім зібраним у справі доказам, щодо виконання інших процесуальних дій слідчим складено рапорт про неможливість їх проведення, зокрема, експертизи.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, матеріали кримінального провадження №0000053 від 13.05.2015, з урахуванням пояснень, наданих в попередніх судових засіданнях учасниками судового провадження, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Встановлено, що 13.05.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000053 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.365 КК України, за заявою ОСОБА_7 за фактом вимагання у нього працівниками ДАІ грошових коштів у сумі 700 доларів США та нанесення йому тілесних ушкоджень (а.к.п. 1, Т.1).

За наслідками проведеного досудового розслідування постановою слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_8 від 16.12.2018 закрито кримінальне провадження, внесеного до ЄРДР 13.05.2015 за № 0000053на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях заступника командира взводу роти ДПС ДАІ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_9 та старшого інспектора роти ДПС ДАІ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України (а.к.п. 169-186, Т.2).

Відповідно до ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

З матеріалів скарги вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 отримав постанову слідчого від 16.12.2018 тільки 31.01.2019 особисто під розпис в приміщенні прокуратури (а.п. 11-28). З врахуванням ч.1 ст. 117 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне поновити пропущений ОСОБА_7 із поважних причин строк на подання вищезазначеної скарги.
Оцінюючи на предмет законності постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_8 від 16.12.2018 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 13.05.2015 за № 0000053, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалков та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безструнним і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертів. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантії забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Разом з тим, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. За змістом ч. 1 ст. 92 КПК України доказування обставин, передбачених ч. 1 ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

З матеріалів кримінального провадження № 0000053 від 13.05.2015 вбачається, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 21.08.2017 скасовано постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_8 від 30.04.2017 про закриття кримінального провадження № 0000053 від 13.05.2015, оскільки під час досудового розслідування слідчим не було допитано всіх свідків, а в показаннях інших свідків мають місце суттєві розбіжності, не проведено одночасного допиту свідків, не надано об`єктивної оцінки показанням інших, допитаних свідків, не допитано особу, яка зробила аудіо запис та не призначено фонографічну експертизу, а також залишено поза увагою питання щодо заподіяної потерпілому ОСОБА_7 майнової та моральної шкоди, зокрема не вирішено питання щодо вилученого у потерпілого автомобіля, який 13.05.2015 вивезено евакуатором у невідомому напрямку (а.к.п. 152-154, Т.2).
Під час розгляду скарги встановлено, що на виконання ухвали слідчого судді від 21.08.2017 під час досудового розслідуванняслідчим допитано тільки свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та складено рапорт про неможливість виконання інших слідчих дій (а.к.п. 159-166, 167-168, Т.2).

Так, свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 показали, що станом на травень 2015 року перебували на посаді інспекторів ВДАІ Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області. 13.05.2015 вони перебували на службі по нагляду дорожнім рухом на патрульному автомобілі Фольксваген пасат д.н.з. НОМЕР_1 , рухались по проспекту Леніна в м. Олександрія поблизу з перехрестям з вул. Діброви в напрямку площі Леніна та помітили патрульний автомобіль Тойота пріус взводу супроводу. Зупинившись, вони підійшли до інспекторів даного автомобіля, біля яких знаходився водій невідомого їм автомобіля. При розмові з інспектором ОСОБА_17 їм стало відомо, що його наряд зупинив автомобіль Ауді А 6 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , який (з їх слів) «двійник». В подальшому вони поцікавились у інспекторів, чи не потрібна їм допомога, на що отримали відповідь, що ні, в подальшому на своєму службовому автомобілі поїхали по своїх службових справах. Під час їх перебування біля них ніхто з працівників ДАІ та водій ОСОБА_7 фізичну силу один до одного не застосовували. З впевненістю можуть стверджувати, що під час їх перебування на вказаному місці, ніякої конфліктної ситуації не було і працівники ДАІ до ОСОБА_7 фізичну силу не застосовували.

З рапорту слідчого ОСОБА_8 вбачається, що провести одночасні допити свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 неможливо, оскільки останні відмовились від проведення одночасних допитів, особу, яка зробила адіозапис розмови з ОСОБА_9 - ОСОБА_12 допитаний в ході проведення досудового розслідування та він надав копію аудіо запису, проведення фонографічної експертизи аудіозапису розмови з ОСОБА_9 неможливо, оскільки немає оригіналу аудіозапису та немає пристрою, яким здійснювався аудіо запис, твердження, що не вирішене питання щодо вилученого у потерпілого автомобіля не відповідає дійсності, оскільки свідок ОСОБА_14 надав покази, що власник автомобіля ОСОБА_18 забрав свій автомобіль та продав його невідомим особам у зв`язку з чим підстав усунути в повному обсязі недоліки, зазначені в ухвалі слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_19 від 21.08.2017 не представилось можливим.

В обґрунтування свого рішення про закриття кримінального провадження слідчий, як і в попередніх постановах про закриття, які були скасовані судом, посилається на всі проведені попередні слідчі дії та додаткові допити свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Таким чином, слідчим під час досудового розслідування допитано лише свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . При цьому, висновки слідчого про неможливість усунення суперечностей між показами свідків, зокрема шляхом проведення одночасного допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з потерпілим та іншими свідками, ґрунтуються на заявах останніх про відмову від такого допиту, датованих 2016 роком (а.к.п. 13, 20, Т 2), спроб повторного одночасного допиту вказаних свідків після неодноразового скасування рішень про закриття кримінального провадження з вказівкою на необхідність проведення відповідних слідчих дій для усунення суперечностей показів слідчим не здійснювалось. Про неможливість проведення фонографічної експертизи аудіозапису розмови з ОСОБА_9 слідчий не посилається на відповідний висновок експерта про неможливість проведення експертного дослідження за наданим об`єктом, крім того, відсутні відомості про неможливість отримання оригіналу аудіозапису, окрім тільки рапорту слідчого, не підтвердженого належними доказами, отриманими в ході проведення відповідних слідчих дій.

Таким чином, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, слідчий при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження не надав належної оцінки діям заступника командира взводу роти ДПС ДАІ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_9 та старшого інспектора роти ДПС ДАІ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_10 за матеріалами кримінального провадження №0000053 від 13.05.2015, не усунуті суперечності між показами свідків, не надана оцінка аудіозапису розмови з ОСОБА_9 , не надана оцінка доводам заяви щодо інших ознак злочинів, зокрема факту вимагання неправомірної вигоди, спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 .

Враховуючи, що слідчим, на думку слідчого судді, при закритті кримінального провадження зазначених вимог закону не дотримано, постанова є такою, що містить суперечності, винесена передчасно, на підставі неповно проведеного досудового розслідування, про що заявляє заявник, без всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх даних, у зв`язку з чим скарга ОСОБА_7 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а постанова слідчого скасуванню.
Керуючись ст.ст.303, 306-307, 369-372 КПК України,
постановив:
поновити ОСОБА_7 строк на подання скарги на постанову слідчого від 16.12.2018 про закриття кримінального провадження № 0000053 від 13.05.2015.
Скаргу ОСОБА_7 на постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_8 від 16.12.2018 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 13.05.2015 за № 0000053 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України задовольнити.
Скасувати постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_8 від 16.12.2018 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 13.05.2015 за № 0000053 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_20