Справа № 132/1384/19
Ухвала
Іменем України

30.07.2019р. м. Калинівка

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калинівка Вінницької області, клопотання старшого слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенантаполіції ОСОБА_7 , погоджене із прокурором Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області юристом 1 класу ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Павлівка Калинівського району Вінницької області, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше неодноразово судимого, востаннє 25.07.2016р. Калинівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільненого 29.03.2019р. з Виправної колонії № 86, за закінченням строк відбуття покарання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30.07.2019р. до Калинівського районного суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене із прокурором Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області юристом 1 класу ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 .

Дане клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділенням Калинівського ВП ГУНП у вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за фактом вчинення крадіжки мобільного телефону у ОСОБА_11 . Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 , будучи засудженим 25.07.2016р. Калинівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, звільненого 29.03.2019р. із ВК № 86 за відбуттям строку покарання, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний злочин. Так, близько 15.00год. 21.04.2019р. ОСОБА_10 проходячи біля продуктового магазину за адресою: АДРЕСА_1 , помітив на столі альтанки, що находиться біля магазину, мобільний телефон марки «HuaweiY5 2018» чорного кольору, де в нього виник умисел на викрадення даного телефону, що належить потерпілій ОСОБА_11 та на момент викрадення знаходився у користуванні її малолітнього сина ОСОБА_12 . Реалізуючи свій злочинний умисел на викрадення чужого майна, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди потерпілому, діючи з прямим умислом та переслідуючи мету незаконного збагачення ОСОБА_10 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, повторно вчинив крадіжку мобільного телефону марки «HuaweiY5 2018», ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 244 від 26.04.2019р. становить 1999,67грн., на якому був чохол марки «LuxLeatherWalletCaseHuaweiY5 2018Black», вартість якого, згідно вищевказаного висновку експерта становить 147,45грн. В подальшому ОСОБА_10 з місця злочину зник, отримавши можливість розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд, тим самим заподіяв потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 2147,12грн. Таким чином, ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно. За погодженням з процесуальним керівником, 23.05.2019нр. складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_10 , який за викликом по повістці не з`явився, в зв`язку із чим, письмове повідомлення про підозру у відповідності до ст.178 КПК України вручено близькому родичу за місцем проживання підозрюваного. В подальшому, у відповідності до вимог ст.135 КПК України 30.05.2019р підозрюваному ОСОБА_10 надіслано повістку про виклик з вимогою прибути до Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області 07.06.2019р., однак підозрюваним було свідомо проігноровано вказану вимогу, на виклик останній не з`явився, про поважні причини свого неприбуття не повідомив. В зв`язку із неявкою підозрюваного за викликом слідчого, слідчим суддею Калинівського районного суду Вінницької області за клопотанням сторони обвинувачення 20.06.2019р. винесено ухвалу про привід ОСОБА_10 до слідчого відділення Калинівського ВП ГУНП Вінницькій області 24.06.2019р., однак виконати ухвалу суду не надалось за можливе, оскільки підозрюваний ОСОБА_10 відсутній за місцем свого проживання, Під час допитів родичів та сусідки підозрюваного останні повідомили, що ОСОБА_10 протягом тривалого часу відсутній за місцем свого постійного проживання та де він знаходиться їм не відомо. Відповідно до довідки Павлівської сільської ради № 1346 від 03.07.2019р. інформацією про місцеперебування ОСОБА_10 орган місцевого самоврядування не володіє. В зв`язку із переховування підозрюваного ОСОБА_10 від органів досудового розслідування, слідчим суддею Калинівського районного суду 03.07.2019р. винесено ухвалу про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_10 та останнього оголошено в розшук. 29.07.2019р. було встановлено місцезнаходження ОСОБА_10 та затримано його на підставі відповідної ухвали слідчого судді. Враховуючи те, щ ОСОБА_10 після вчинення кримінального правопорушення свідомо залишив місце свого проживання в с. Павлівка Калинівського району Вінницької області, вимкнув мобільний телефон та місце його перебування його родичам відоме не було, вказане свідчить, що підозрюваний переховувався від органів досудового розслідування з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду від 21.04.2019р., показаннями потерпілої ОСОБА_11 , показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_12 , поясненням ОСОБА_10 , оглядом телефону від 22.04.2019р., показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а також висновком судово товарознавчої експертизи № 244 від 26.04.2019р. На підставі викладеного, сторона обвинувачення вважає. що зазначені докази є вагомими та дають підстави підозрювати ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення. Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, сторона обвинувачення вважає такі дії цілком вірогідними, беручи до уваги те, що під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_10 , свідомо ігноруючи вимоги чинного законодавства уникає проведенню слідчих (розшукових) дій. Виклики підозрюваного здійснювалися відповідно до вимог ст.ст.135, 136 КПК України, зокрема 22.05.2019р. та 30.05.2019р. повістки про виклик підозрюваного надсилалась за місцем його проживання, однак підозрюваний на жоден з викликів не з`явився та про поважні причини неприбуття не повідомляв, залишив своє місце проживання відразу після вчинення злочину та змінив мобільний номер телефону. Тому, співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків, з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Крім цього, в ході розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_10 за місцем проживання характеризується негативно, притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, постійного місця роботи не має, а злочин, у вчиненні якого підозрюється вчинив менш, ніж через місяць після звільнення з місць позбавлення волі, що свідчить про ризик того, що підозрюваний ОСОБА_10 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Тому, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що підозрюваний ОСОБА_10 постійного місця роботи, заробітку та інших соціально стримуючих факторів не має, продовжує злочинну діяльність, тим самим, усвідомлюючи відповідальність за вчинений умисний злочин, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вказане свідчить про наявність ризиків, яким неможливо запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, а тому слідчий просить задовольнити клопотання.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_17 підтримав дане клопотання та зазначив, що всі підстави для застосування у відношенні ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою викладені у поданому слідчому судді процесуальному документі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала подане слідчим ОСОБА_7 клопотання та просила його задовольнити, з підстав зазначених в ньому.

ОСОБА_18 будучи особою, у відношенні якої ставиться питання про застосування запобіжного заходу, в суді зазначив, що заперечує проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив визначити більш м*який запобіжний захід.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 підтримала позицію свого підзахисного, просила обрати більш м*який запобіжний захід.

Вислухавши підозрюваного та його захисника, слідчого та прокурора, перевіривши матеріали справи, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав:

Під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив, що в провадженні СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 60000175 від 22.04.2019р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

23.05.2019р. ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України, запобіжним заходом зокрема є тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній наголосив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування матеріали, що містяться в клопотанні, достатньою мірою підтверджують наявність в діях підозрюваного ОСОБА_10 ознак інкримінованого злочину.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід тримання під вартою, вважаючи, що існують ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Проте, ці ризики не були доведені в суді належними та допустимим доказами.

Приписами ч.4 ст. 194 КПК України визначено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи, особу підозрюваного, беручи до уваги те, що останній має постійне місце проживання, а також враховуючи те, що прокурором не доведено недостатність підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування запобіжний заходу у виді цілодобового домашнього арешту, який є достатнім і забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які покладаються на нього слідчим суддею.

Оскільки слідчий суддя дійшов висновку про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, то відповідно до п. 1 ч.3 ст. 202 КПК України підозрюваний має бути негайно доставлений до місця проживання.

Керуючись ст.ст.176-178, 184, 194, 199, 200, 309, 376, 532, 534 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене із прокурором Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області юристом 1 класу ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Павлівка Калинівського району Вінницької області, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше неодноразово судимого, востаннє 25.07.2016р. Калинівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільненого 29.03.2019р. з Виправної колонії № 86, за закінченням строк відбуття покарання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що полягає в забороні підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 (шістдесят) днів.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до визначеної слідчого, прокурора із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз*яснити підозрюваному ОСОБА_10 , що в разі невиконання покладених на нього обов*язків, може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Строк домашнього арешту рахувати ОСОБА_10 з часу проголошення ухвали, тобто з 30 липня 2019 року.
Ухвала слідчого судді діє по 27 вересня 2019 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Підозрюваного ОСОБА_10 негайно доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , і звільнити з-під варти.

Ухвалу про обрання відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до відповідного органу поліції, за місцем проживання підозрюваного.
Ознайомити підозрюваного ОСОБА_10 під розписку з ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_20