Код суду 233 Справа № 233/4679/19
Вирок
Іменем України
25 листопада 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 (відеоконференція),
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кремінна, Кремінський район, Луганської області, українки, громадянки України, з повною середньою - спеціальною освітою, заміжня, маючу на утриманні одну малолітню дитину ОСОБА_5 - 2010 р.н., зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовець військової служби за контрактом, яка проходить військову службу на посаді розвідник - сапер взводу інженерної розвідки інженерно - технічної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , старший солдат, раніше не судимої,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,
Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - не період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.
На підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 303/2014, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 1126-VII, в Україні з 18 березня 2014 року розпочався особливий період, який діє по даний час.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25 липня 2017 року № 16-НРС старшого солдата ОСОБА_6 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення, призначено на посаду розвідник - сапер взводу інженерної розвідки інженерно - технічної роти групи інженерного забезпечення вказаної військової частини.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26 вересня 2018 року № 281 старшого солдата ОСОБА_6 призначено на посаду розвідника - сапера взводу інженерної розвідки інженерно - технічної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 .
Згідно ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.
Являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом, старший солдат ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язана свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованою, не допускати негідних вчинків самій та утримувати від них інших військовослужбовців.
Проте, старший солдат ОСОБА_6 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустила їх порушення та вчинила військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби.
Близько 07 години 00 хвилин 27 травня 2019 року старший солдат ОСОБА_6 діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, здійснила самовільне залишення місця служби, а саме розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , який на той час дислокувався за адресою: АДРЕСА_3 та направилась до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Незаконно перебуваючи поза місцем служби, старший солдат ОСОБА_6 перебував за місцем свого проживання у м. Кремінна, Кремінський району, Луганської області та проводила час вільно, на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
Протягом всього часу незаконного перебування за межами військової частини старший солдат ОСОБА_6 переховувалась від правоохоронних органів та приховувала від оточуючих свою належність до Збройних Сил України. Крім того, усвідомлюючи всю протиправність своїх дій та маючи можливість повернутися на місце служби, остання ніяких заходів для цього не вживала.
23 липня 2019 року, старший солдат ОСОБА_6 усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, добровільно та з власної ініціативи прибула до розташування військової прокуратури Донецького гарнізону, що за адресою: АДРЕСА_4 , чим припинила вчиняти злочин.
Обвинувачена ОСОБА_4 пояснила суду, що дійсно Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25 липня 2017 року № 16-НРС її зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення, призначено на посаду розвідник - сапер взводу інженерної розвідки інженерно - технічної роти групи інженерного забезпечення вказаної військової частини. 27 травня 2019 року вона самовільно залишила військову частину НОМЕР_1 , яка знаходилась за адресою: АДРЕСА_3 . Вільний час проводила на власний розсуд. 23 липня 2019 року добровільно з`явилася до військової прокуратури Донецького гарнізону.
Свою вину обвинувачена ОСОБА_4 визнала повністю, погодившись із усіма обставинами скоєного кримінального правопорушення. Щиро каялася та вказала на намір стати на шлях виправлення із запобіганням в подальшому вчиняти подібне та й інші кримінальні правопорушення. Просила суд не призначати їй сурового покарання.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.4 ст.407 КК України, як самовільне залишення військової частини (військовослужбовцем, крім строкової служби), вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого за висновком якої рівень ризику вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінується як низький. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе, та не становити небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб).
При призначенні покарання, обвинуваченій ОСОБА_4 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, данні про особу винної, яка вважається особою, що не має судимості, до адміністративної відповідальності протягом року не притягалась, заміжня, утримує малолітню дитину - 2010 р.н., має адресу реєстрації та місце мешкання, проходить службу у військовій частині, за місцем служби характеризується негативно, на обліку в диспансерних установах охорони здоров`я на час винесення вироку не перебуває, вину визнала у повному обсязі, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд враховує її щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відсутні.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
На підставі викладеного суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливо при призначенні їй покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції ч.4 ст. 407 КК України, оскільки саме це покарання буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи відомості досудової доповіді, з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжує, вивчивши інформацію про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , її критичного ставлення до скоєного, що свідчить про наміри стати на шлях виправлення та перевиховання, і дають підстави вважати, що можливість соціальної реабілітації не втрачена, і виправлення обвинуваченої можливе без реального відбування покарання, суд приходить до висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_4 положень ст. 75 КК України, звільнивши останню від відбування покарання з іспитовим строком з покладенням на неї обов`язків, передбачених у ст. 76 КК України.
Цивільний позов не заявлено.
Відомості про речові докази не надано.
Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченої ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило та суд не знаходить підстав для його застосування.
Керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 368, 370 КПК України, суд
ОСОБА_4 - визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.407 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та з покладенням на неї відповідно до ст.76 КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Підстав для обрання запобіжного заходу засудженій ОСОБА_4 не вбачається.
Нагляд за ОСОБА_4 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем проживання засудженої.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченою у той же строк з моменту вручення їй копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1