Справа № 603/641/19
Провадження № 1-кп/603/145/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" листопада 2019 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора Монастириського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_3
про продовження обвинуваченому

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Низьколизи Монастириського району Тернопільської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого,

обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КК України,

строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, заявлене у кримінальному провадженні №0000116 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2019 року
за участю:
обвинуваченого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
представника потерпілого ОСОБА_8
прокурора ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Прокурором Монастириського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 було подано письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, обґрунтовуючи яке, прокурор зазначила, що на даний час не зменшилися ризики, які враховувалися при застосуванні обвинуваченому ОСОБА_4 такого виду запобіжного заходу, оскільки останній обвинувачується у вчиненні середньої тяжкості кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків, потерпілого та інших учасників кримінального провадження, переховуватись від суду, у зв`язку із чим, просила у своєму клопотанні продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці.
Прокурор в судовому засіданні клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підтримала вказуючи, що наразі не зменшилися та продовжують існувати ризики, які слугували обранням та застосуванням до ОСОБА_4 такої міри запобіжного заходу. Також прокурор ОСОБА_3 покликаючись на ст. 177 КПК України зазначила, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків, потерпілого, а це свідчить про неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, аніж цілодобовий домашній арешт. Окрім цього, прокурор звернула увагу й на те, що обвинувачений ніде не працює, не одружений, а тому на її переконання у обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні міцні соціальні зв`язки.
Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні щодо вирішення питання про продовження запобіжного заходу цілодобового арешту заперечували та просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання так як обвинувачений має намір працювати щоб відшкодувати шкоду завдану потерпілому.
Зокрема захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 зауважив, що при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового арешту, стороною обвинувачення взято до уваги лише тяжкість інкримінованого вказаній особі кримінального правопорушення, що суперечить правовим нормам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини. Окрім цього, захисник вказує, що жодних доказів на обґрунтування доведеності ризиків стороною обвинувачення не подано, а усі твердження щодо можливого ухилення від явки обвинуваченого ОСОБА_4 до суду та можливість здійснення ним впливу на потерпілого та свідків, є домислами.
Вислухавши думки учасників судового провадження щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому гл. 18 цього Кодексу.
Так, 02.10.2019 року ухвалою судді Монастириського районного суду Тернопільської області до обвинуваченого, який на той час перебував в процесуальному статусі підозрюваного, ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 23 год. 59 хв. 30.11.2019 року з покладенням певних обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.
Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, суд щодо прийняття рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту враховує, що ОСОБА_4 продовжує обвинувачуватись у скоєнні середньої тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КК України.
Разом з тим, ризиком того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні є те, що кримінальне провадження знаходиться на початкових стадіях розгляду та ОСОБА_4 безпосередньо знайомий із потерпілим від даного кримінального правопорушення, у зв`язку із чим, обвинувачений може впливати на потерпілого, чинити на нього відповідний тиск, шляхом погрози схиляти потерпілого до відмови від участі у кримінальному провадженні, що може негативно вплинути на хід судового розгляду справи, проте ні від потерпілого як і від свідків скарг про здійснення на них впливу з боку обвинуваченого не поступало.
Як слідує з матеріалів справи обвинуваченому ОСОБА_4 двічі за аналогічних обґрунтувань, застосовувався запобіжний захід тримання під вартою та цілодобовий арешт, коли обвинувачений перебував в статусі підозрюваного, обвинувачений ОСОБА_4 не одружений, утриманців не має, має постійне місце проживання в Україні за адресою: с.Низьколизи Монастириського району Тернопільської області, не судимий, попередньо не ухилявся від органів досудового розслідування, оскільки даних про неявки ОСОБА_4 в минулому до слідчого, прокурора чи суду відсутні, даних про те, що ОСОБА_4 негативно характеризується за місцем проживання стороною обвинувачення не здобуто. Окрім цього, жодних об`єктивних даних, які б свідчили про наміри ОСОБА_4 переховуватись від суду сторона обвинувачення не представила.
Отже, оцінюючи підставність продовження дії запобіжного заходу цілодобового арешту обвинуваченому ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення не було надано достатнього обґрунтування ризику ухилення ОСОБА_4 від суду з посиланням на конкретні докази його реального існування.
Не є, на переконання суду, обґрунтованим посилання прокурора на відсутність у обвинуваченого ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків через те, що обвинувачений не одружений та не працює, оскільки такі факти, не свідчать безумовно, що особа не є соціально активною та веде пасивне соціальне життя.
Оскільки в матеріалах провадження відсутні будь-які дані стосовно невиконання або ухилення обвинуваченого від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, то суд, враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у зазначеному кримінальному правопорушенні, дані про особу ОСОБА_4 та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і те, що останній має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, оскільки протилежного прокурором не доведено, також має намір працювати та одержувати дохід, дійшов висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має сторона обвинувачення, є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.
Саме домашній арешт в певний період доби, як запобіжний захід, забезпечить швидкий та повний судовий розгляд, а також виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків. З цією метою суд вважає доцільним покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.
Інші, легші за своїм характером запобіжні заходи не забезпечать належний ефект від очікуваної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Окрім цього, в суді розгляд судового провадження по суті не розпочався, також в судовому засіданні не проводився допит потерпілого та свідків, а тому обґрунтованих правових підстав у застосуванні інших більш легших запобіжних заходів суд не вбачає, оскільки вони не гарантують належної поведінки обвинуваченого.
Враховуючи те, що строк застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується о 23 год 59 хв 30.11.2019 року, однак при обранні вищевказаного запобіжного заходу обвинувачений знаходився в процесуальному статусі підозрюваного, а також враховуючи, що за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 122 КК України, у разі доведеності вини ОСОБА_4 може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, суд вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити частково та застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певну пору доби, з покладенням щодо нього обов`язків, на строк до двох місяців, а саме до 24.01.2020 року.
Керуючись ст. ст. 176-179, 194, 198, 199, 331, 369, 370, 372, 376 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, шляхом заборони йому цілодобово покидати житло, що знаходиться за адресою: с.Низьколизи Монастириського району Тернопільської області, із застосуванням електронних засобів контролю задовольнити частково.
Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, шляхом заборони йому покидати своє житло, що знаходиться за адресою: с.Низьколизи Монастириського району Тернопільської області, у нічний час з 22 год 00 хв до 06 год 00 хв на строк до двох місяців з моменту її постановлення, тобто до 24.01.2020 року.
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 194 КПК України, продовжувати виконувати наступні обов`язки:
- не відлучатись з місця свого проживання без дозволу суду в нічний час з 22 год 00 хв до 06 год 00 хв;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, навчання або роботи;
- обмежитись у спілкуванні зі свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та потерпілим ОСОБА_7 , обвинуваченим ОСОБА_5 .
Обов`язки покладаються на обвинуваченого ОСОБА_4 на строк до двох місяців з моменту постановлення ухвали, тобто до 23 год. 59 хв. 24 січня 2020 року.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу поліції за місцем проживання обвинуваченого, а саме Монастириському відділенню поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали суду щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на прокурора ОСОБА_3 .
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом семи днів з дня її проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.
Повний текст ухвали проголошено 27.11.2019 року.
Суддя ОСОБА_1