УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 жовтня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Київського відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, з незакінченою середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Київського відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_6 ,14.10.2019 року звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 .Клопотання мотивував тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 у невстановлені слідством дату та час, проходячи між гаражними приміщеннями неподалік будинку АДРЕСА_2 , помітив на землі загорнутий поліетиленовий пакет червоного кольору та матерчату наплічну сумку чорного кольору з синьою вставкою. Підійшовши до цих пакета та сумки, ОСОБА_4 почергово розгорнув їх та побачив, що у зазначеному пакеті наявні три предмети еліпсоподібної форми, зовні схожі на корпуси до гранат «Ф-1», та велика кількість металевих предметів, зовні схожих на набої калібрів 5,45 мм та 7,62 мм, а у вищевказаній сумці три металевих предмети циліндричної форми з металевими кільцями, зовні схожі на запали до гранат. Тоді ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що вказані предмети являються бойовими припасами, а як наслідок розуміючи неправомірність своїх дій, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, всупереч вимогам, визначеним п. 21 ч. 1ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами смертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 21 серпня 1998 року № 622, та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2012 № 576, закрив оглянуті ним пакет та сумку, взяв їх до рук та переніс їх разом з вищевказаним вмістом до місця свого проживання у квартиру АДРЕСА_3 , таким чином незаконно придбавши бойові припаси та здійснивши їх носіння. В подальшому ОСОБА_4 приніс зазначені бойові припаси до свого помешкання та, не виймаючи їх із пакета та сумки, заховав серед своїх особистих речей біля спального місця та почав зберігати їх там без передбаченого законом дозволу.

Далі 11.10.2019 близько 17.00 год. ОСОБА_8 , яка є матір`ю ОСОБА_4 та проживає разом із ним у вищевказаній квартирі, виявила у помешканні вищевказані пакет та сумку з бойовими припасами, які незаконно зберігав ОСОБА_4 , після чого винесла їх із квартири, поклала сумку з бойовими припасами на стіл у кухні загального користування на 4-му поверсі будинку АДРЕСА_2 , а пакет з бойовими припасами на підвіконня між четвертим та п`ятим поверхами вказаного будинку, після чого звернулась до своєї сусідки ОСОБА_9 з проханням викликати працівників поліції, що остання і зробила.

В подальшому 11.10.2019 в період часу з 20.05 год. до 20.45 год. працівниками Київського ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, які прибули за викликом ОСОБА_9 , під час огляду місця події з підвіконня між четвертим та п`ятим поверхами будинку № 26 повул. Станіславського вилучено поліетиленовий пакет, в якому знаходились три металеві предмети еліпсоподібної форми зеленого кольору із ребристою поверхнею з маркуваннями «107-54-83Т», які зовні схожі на корпуси гранат «Ф-1» та згідно з довідкою про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів від 11.10.2019 належать до вибухової категорії «обмежено небезпечний», а також металеві предмети в кількості 174 штуки, які зовні схожі на набої калібрами 5,45 мм та 7,62 мм.

Крім того, під час цього ж огляду місця події зі столу кухні загального користування на 4-му поверсі будинку АДРЕСА_2 вилучено матерчату сумку чорно-синього кольору, в якій знаходились три металевих циліндричних предмети із зигзагоподібними пластинами та металевими кільцями з маркуваннями «19-83 УЗРГМ-2», які зовні схожі на запали типу «УЗРГМ-2» до ручних гранат та згідно з довідкою про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів від 11.10.2019 належать до вибухової категорії «обмежено небезпечний».

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, - носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

12.10.2019 встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ст.ст. 40, 42, 276, 277 та 278 КПК України повідомлено: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Вінниці, українцю, громадянину України, неодруженому,непрацюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше засуджувався: 15.09.2014 Вінницьким міським судом зач. 1 ст. 309 КК України до арешту на строк 2 місяці (судимість погашена);в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, - носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Вина підозрюваного ОСОБА_4 підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 11.10.2019; протоколом затримання ОСОБА_4 від 12.10.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 12.10.2019; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 12.10.2019; протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 та поясненням ОСОБА_8 .

Беручи до уваги особу ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, вік підозрюваного, його матеріальний стан, відсутність місця роботи та джерел доходу, відсутність суттєвих соціально-стримуючих факторів, а також те, що ОСОБА_4 , в силу ст. 89 КК України вважається таким, що немає судимості,що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт.

Підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арештує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину та ризиків, визначених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 буде ухилятися від явки до слідчого, суду, а в подальшому і від відбування покарання, усвідомлюючи той факт, що останньому можливо доведеться в подальшому відбувати покарання в місцях позбавлення волі, незаконно впливати на свідків,так як ОСОБА_4 відомо їх місце проживання, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, виникає необхідність у проведенні з ним ряду слідчих дій та відпрацювання останнього на причетність до скоєння інших злочинів. У той же час, застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_4 не буде сприяти виконанню, покладених на нього обов`язків та унеможливить дотримання розумних строків досудового слідства.

Враховуючи вищевикладене жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт не може запобігти зазначеним вище ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Тому у даному конкретному випадку застосування більш м`яких запобіжних заходів є недоцільними і саме домашній арешт може запобігти зазначеним у клопотання ризикам. На підставі викладеного просить клопотання задовольнити.

Прокурор просив клопотання слідчого задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.
ПідозрюванийОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні не заперечували щодо застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК Українипідставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 181 ч. 1, 2 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Даний арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинення злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 11.10.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001291,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
12.10.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).
На думку суду, відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.
На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні злочину за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, а також особу підозрюваного, який зареєстрований та має постійне місце проживання, однак не одружений, осіб на утримані не має, не працює тобто не має постійне джерело доходу, що в свою чергу свідчить про відсутність соціально-стримуючих факторів, крім того, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та підозрюється у вчиненні нового злочину, а тому суд підчас розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення таперешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним і саме домашній арешт в нічний період доби із покладенням певних обов`язків може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 181 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_1 ,строком на два місяці, тобто до 12 грудня 2019 року (в межах строку досудового розслідування).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: 1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із м. Вінниці без дозволу слідчого, прокурора або суду;3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) утриматись від спілкування із ОСОБА_9 , яка є свідком у даному кримінальному провадженні.
Ухвала про застосування домашнього арешту до ОСОБА_4 діє до 12.12.2019 року.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя