КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/6001/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «АТТІС - УКРАЇНА» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 травня 2019 року,
за участю:

представника власника майна ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.05.2019 року задоволено клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 та накладено арешт на грошові кошти зазначених в резолютивній частині ухвали товариств, в тому числі і ТОВ «БК «АТТІС-УКРАЇНА» (40044483).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, представник ТОВ «БК «АТТІС - УКРАЇНА» ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.05.2019 року, скасувати її в частині накладення арешту на грошові кошти ТОВ «БК «АТТІС-УКРАЇНА» (40044483) на рахунках в банківській установі АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" (МФО 300335, м. Київ вулиця Лєскова, буд. 9) та на рахунках в банківській установі АТ «ПУМБ» (МФО 334851, м. Київ вул. Андріївська, 4), із зазначенням залишку арештованих коштів та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора у вказаній частині.
Як зазначено в апеляційній скарзі про існування оскаржуваної ухвали представник дізнався 11.10.2019 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник зазначає, що при розгляді клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя не дав належної правової оцінки всім обставинам справи, не врахував правову підставу для арешту майна, наслідки для інших осіб, а також не дослідив докази на підтвердження доводів, викладених у клопотанні прокурора, та передчасно прийняв процесуальне рішення про арешт грошових коштів ТОВ «БК АТТІС-УКРАЇНА». Жодній особі у кримінальному провадженні № 0001595 від 22.05.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України не було повідомлено про підозру, хоча з моменту відкриття кримінального провадження вже минуло більше ніж 1,5 року.

На сьогоднішній час посадові особи учасники чи працівники ТОВ «БК АТТІС-УКРАЇНА» не є підозрюваними у кримінальному провадженні, інших правових підстав для накладення арешту на грошові кошти ТОВ «БК АТТІС-УКРАЇНА», крім, передбачених ч. 2 ст. 167, ч. 2 ст. 170 КПК України, не може існувати.
До вказаного клопотання прокурором був приєднаний витяг з реєстру, де вказано кримінальне провадження у відношенні третіх осіб, в той же час слідчий не надав доказів зв`язку між цими особами та ТОВ «БК АТТІС-УКРАЇНА», на рахунок якого ухвалою слідчого судді було накладено арешт. Прокурор у клопотанні не навів належних доказів на підтвердження того, що грошові кошти ТОВ «БК АТТІС-УКРАЇНА» набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, а також не обґрунтував належним чином можливість їх зникнення, та не наддав суду доказів на підтвердження фактів викладених у клопотанні.
Слідчий суддя, в порушення вимог ст. 173 КПК України, постановляючи ухвалу про накладення арешту на грошові кошти на рахунках ТОВ «БК АТТІС-УКРАЇНА» фактично зупинив підприємницьку діяльність даного товариства.
TOB «БК АТТІС-УКРАЇНА» є юридичною особою та суб`єктом господарювання, здійснює свою діяльність тривалий час, звітує у податкові органи, а грошові кошти отримує в ході здійснення господарської діяльності і не має жодного відношення до вчиненого кримінального правопорушення, натомість блокування рахунків призвело до неможливості здійснення господарської діяльності.
В судове засідання у справі прокурор не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутністю прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження, заслухавши пояснення представника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Клопотання прокурора про арешт майна, як вбачається із матеріалів судового провадження було розглянуто слідчим суддею без повідомлення та участі представника TOB «БК АТТІС-УКРАЇНА», про існування оскаржуваної ухвали стало відомо 11.10.2019 року. Апеляційну скаргу було подано 15.10.2019 року, тобто строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді не пропущено та поновленню не підлягає.

З матеріалів судового провадження вбачається, що процесуальним керівництвом Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0001595 від 22.05.2017 року, за фактами фіктивного підприємництва, вчиненого повторно, легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, вчиненої повторно та за попередньою змовою групою осіб, а також пособництва в умисному ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України.
Прокурор зазначає, що невстановлені особи, діючи повторно у 2017-2019 роках на території України, створили ряд юридичних осіб, з метою прикриття незаконної діяльності контрагентів, що полягала і полягає у безпідставному переведенні безготівкових грошових коштів у готівку, незаконному формуванні валових витрат з податку на прибуток підприємств та податкового кредиту з податку на додану вартість.
Відсутність ряду умов для виконання буд-яких робіт та поставки товарів у причетних до вказаної протиправної схеми юридичних осіб з ознаками «фіктивності», які сформували податковий кредит з податку на додану вартість для ТОВ «НОВІТНЄ ОБЛАДНАННЯ» (38929719), ТОВ «СМАРАГД ПОЛ СЕРВІС» (38556965) та ТОВ «БК «АТТІС-УКРАЇНА» (40044483), та інших юридичних осіб, вказує на «безтоварність» документально оформлених з контрагентами господарських операцій.
Орган досудового розслідування зазначає, що дослідженням матеріалів, отриманих з Державної фіскальної служби України (далі ДФС) встановлено, що в податкових накладних ТОВ «СТЕЛЛА АГРОТРЕЙД», прийнятих до обліку міститься прізвище особи ОСОБА_8 , яка в ході допиту в рамках кримінального провадження повідомила про свою непричетність, до діяльності товариства де відповідно до реєстраційних документів значиться засновником та директором, крім того в податкових накладних ТОВ «ЮНИКОМ СЕРВИС» прийнятих до обліку міститься прізвище особи ОСОБА_9 , який в ході допиту в рамках кримінального провадження повідомив про свою непричетність, до діяльності товариства де відповідно до реєстраційних документів значиться засновником та директором.
Відсутність існування підстав для формування податкового кредиту, а саме: наявності у ТОВ «БК «АТТІС-УКРАЇНА», ТОВ «НОВІТНЄ ОБЛАДНАННЯ» та ТОВ «СМАРАГД ПОЛ СЕРВІС належно оформленої податкової накладної, фактична сплата ТОВ «БК «АТТІС-УКРАЇНА», ТОВ «НОВІТНЄ ОБЛАДНАННЯ» та ТОВ «СМАРАГД ПОЛ СЕРВІС грошових коштів контрагенту, в сумі визначеній в податковій накладній, а також фактичне виконання господарської операції ТОВ «СТЕЛЛА АГРОТРЕЙД» та ТОВ «ЮНИКОМ СЕРВИС», за наслідками якої у ТОВ «БК «АТТІС-УКРАЇНА», ТОВ «НОВІТНЄ ОБЛАДНАННЯ» та ТОВ «СМАРАГД ПОЛ СЕРВІС» виникає право на податковий кредит.
20.05.2019 року прокурор третього відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти зазначених в клопотанні товариств, зокрема і ТОВ «БК «АТТІС-УКРАЇНА» (40044483) на рахунках в банківській установі АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" (МФО 300335, м. Київ вулиця Лєскова, буд. 9), та на рахунках в банківській установі АТ «ПУМБ» (МФО 334851, м. Київ вул. Андріївська, 4), із зазначенням залишку арештованих коштів.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.05.2019 року клопотання прокурора задоволено та накладено арешт на грошові кошти зазначених в резолютивній частині ухвали товариств.
Оскільки дана ухвала оскаржена представником ТОВ «БК «АТТІС - УКРАЇНА» ОСОБА_6 тільки в частині накладення арешту на грошові кошти вказаного товариства, то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги зазначеної особи, а щодо іншого майна, на яке накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на грошові кошти останніх колегією суддів не вирішується.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0001595 слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на грошові кошти, оскільки в даному кримінальному провадженні вони відповідають критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Слідчий суддя, встановив належні правові підстави, передбачені ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на грошові, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «БК «АТТІС-УКРАЇНА» (40044483), що відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, крім того грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «БК «АТТІС-УКРАЇНА» відкриті в банківській установі АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" (МФО 300335, м. Київ вулиця Лєскова, буд. 9), та на рахунках в банківській установі АТ «ПУМБ» (МФО 334851, м. Київ вул. Андріївська, 4), визнані речовими доказами згідно постанови слідчого шостого відділу РКП СУФР ГУ ДФС ОСОБА_10 у кримінальному провадженні від 13.05.2019 року

Вказане свідчить, всупереч доводам апелянта, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси ТОВ «БК «АТТІС-УКРАЇНА», оскільки невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту грошових коштів призведе до їх відчуження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Доводи сторони захисту щодо неповідомлення посадовим особам, учасникам або працівникам ТОВ «БК «АТТІС-УКРАЇНА» повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, за якими здійснюється досудове розслідування та відсутності правової підстави для накладення арешту на грошові кошти, колегією суддів не приймаються з огляду на наступне.
Відповідно до положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Отже, на думку колегії суддів, арешт грошових коштів ТОВ «БК «АТТІС-УКРАЇНА», які знаходяться на їх банківських рахунках є співрозмірний з потребами кримінального провадження та необхідний з метою забезпечення кримінального провадження та використання грошових коштів як доказу у кримінальному провадженні. При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, де слідчим суддею і будуть ретельно перевірені їх доводи та надана оцінка матеріалам, долученим до клопотання.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла остаточного висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, слідчий суддя суду першої інстанції правомірно наклав арешт на зазначені в клопотанні прокурора грошові кошти, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 травня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 та накладено арешт на грошові кошти ТОВ «БК «АТТІС-УКРАЇНА» (40044483) на рахунках в банківській установі АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" (МФО 300335, м. Київ вулиця Лєскова, буд. 9), та на рахунках в банківській установі АТ «ПУМБ» (МФО 334851, м. Київ вул. Андріївська, 4), із зазначенням залишку арештованих коштів, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «АТТІС - УКРАЇНА» ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3