Справа №333/5245/19
Пр. №1-кс/333/2088/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.09.2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора прокуратури Комунарського району м.Запоріжжя ОСОБА_3 , слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНВП в Запорізькій області ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНВП в Запорізькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0003024 відносно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, маючий середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органами досудовим розслідуванням встановлено, що 07 вересня 2019 року, приблизно о 00 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у сховище, перебуваючи у попередній злочинній змові з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибули до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Далі ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи по заздалегідь обумовленому порядку, з корисливих мотивів, виконуючи свої попередньо розподілені обов`язки по спостереженню за прилеглою територією та поданням умовного сигналу, у разі появи осіб, які, ймовірно, можуть створити перешкоду для доведення злочинного умислу до кінця та перешкоджатимуть зникненню з місця вчинення кримінального правопорушення, застосовуючи фізичну силу, підняли металеву кришку кабельного каналізаційного колодязю, який представляє собою сховище для зберігання кабелів діючих ліній зв`язку з обмеженим доступом від сторонніх осіб та обладнаний сигналізацією кабельної лінії зв`язку.

Після цього, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виконуючи заздалегідь обговоренні обов`язки, переконавшись, що їх дії носять таємний характер та за ними ніхто не спостерігає, проникли до вказаного сховища, де за допомогою заздалегідь підготовлених ножиць (кусачок) зрізали мідний кабель зв`язку ТПП 300*2*0,4, довжиною 78 метрів, вартістю 371 грн за 1 метр, на загальну суму 29000 грн, який належить ПАТ «Укртелеком».

Далі вказані особи з вищевказаного каналізаційного колодязю із застосуванням фізичної сили почали витягувати зрізаний мідний кабель зв`язку, при цьому ОСОБА_7 подавав вільний зрізаний кінець кабелю ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , які в свою чергу, виконуючи заздалегідь розподілені обов`язки, із застосуванням фізичної сили витягували вищевказаний кабель з каналізаційного колодязю.

В той момент, коли ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , з метою реалізації злочинного умислу, із застосуванням фізичної сили намагались витягти з кабельної каналізації кабельну продукцію, їх дії були помічені працівниками поліції Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області оперуповноваженим ОСОБА_10 , оперуповноваженим ОСОБА_11 , оперуповноваженим ОСОБА_12 та начальником СКП Комунарського ВП ОСОБА_13 , які затримали ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на місці скоєння злочину.

Таким чином, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 намагався викрасти мідний кабель зв`язку ТПП 300*2*0,4, довжиною 78 метрів, вартістю 371 грн за 1 метр, на загальну суму 29000 грн, який належить ПАТ «Укртелеком», однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий працівниками поліції.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, який кваліфікується як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище, під час якого особа не вчинила усіх дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Таким чином у вчинені зазначеного злочину обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами:

-протоколом огляду місця події від 07.09.2019 р. біля будинку № 14 по вул. Європейській в м. Запоріжжі в ході якого у підземній кабельній каналізації, було виявлено пошкодження кабелю зв`язку зі слідами зрізу та вилучено знаряддя вчинення злочину, а саме металеві кусачки;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , який перебуває на посаді старшого ремонтувального спеціаліста ПАТ «Укртелеком», який з 06.09.2019 на 07.09.2019 року перебував на добовому чергуванні;

-протоколами допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , працівників Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, які приймали участь у затриманні ОСОБА_15 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 при вчиненні замаху на таємне викрадення чужого майна ;

07.09.2019 року о 04:00 год. ОСОБА_6 був фактично затриманий. О 14:09 год. ОСОБА_15 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

07.09.2019 року о 14:30 год. ОСОБА_6 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Слідство приходить до висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_6 в слідчі органи і суд, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень, необхідно обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за наступних підстав:

1. ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України також відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до шести років.

2. Зібрані слідством докази по справі, достатньо вказують на винність ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, направленого на незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, під час якого особа не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від її волі, що підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження.

3. На теперішній час підозрюваний перевіряється на причетність до вчинення ряду аналогічних кримінальних правопорушень на території Комунарського району м. Запоріжжя, зокрема вчинення крадіжок кабельнопровідникової продукції ПАТ «Укртелеком».

4. ОСОБА_6 не має стійких соціальних зв`язків, постійного місця працевлаштування, офіційне джерело його доходів не відоме, тому у досудового слідства є обгрунтовані підстави вважати, що останній забезпечує собі злочинний заробіток шляхом вчинення корисливих кримінальних правопорушень.

5. Характер та спосіб вчинення кримінального правопорушення вказують на системний підхід до вчинення злочинів, що вказує на існування ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України у продовженні злочинної діяльності та вчиненні інших кримінальних правопорушень в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.

6. У досудового слідства є підстави вважати, що в разі обрання ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, останній скориставшись безконтрольністю, може без перешкод залишити своє теперішнє місце проживання та переховуватись від органів досудового розслідування з метою уникнення від кримінальної відповідальності, що вказує на існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та невідворотності покарання за його вчинення, існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки може без перешкод залишити теперішнє місце проживання, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування також встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

- вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

- при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи характер вчиненого злочину, особу підозрюваного, є ризики того, що ОСОБА_6 буде переховуватися від органів досудового розслідування. Не будучи обмеженим у пересуванні, останній може вчиняти будь які дії у тому числі і продовжити свою злочинну діяльність, що унеможливлює застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та домашнього арешту;

- особи, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні та до моменту подання даного клопотання до суду, слідству не були представлені.

Прокурор та слідчий наполягали на задоволенні клопотання.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 і захисник заперечували щодо клопотання слідчого, посилаючись на відсутність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 07.09.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Клопотання слідчого, погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_16 , оформлене відповідно до вимог ст.184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження і долучено розпис ОСОБА_6 , і захисника про вручення їм, копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України у повному обсязі. Під час судового засідання встановлено, що підозрюваний у порядку ст.209 КПК України по даному кримінальному провадженню не затримувався.
Відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У рішенні по справі «Феррарі-Браво проти Італії» Європейський суд з прав людини вказує, що затримання і тримання особи під вартою допустимі не лише у випадку доведеності факту скоєння злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягненню мети якого і є тримання під вартою. Факти, що викликають підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Відповідно до пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182).
Згідно з п.1 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
Аналізуючи докази надані суду, в обґрунтування підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення, на думку судді, на даний час не достатньо наявного обсягу доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 .
При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя також оцінює в сукупності такі обставини: вік підозрюваного повнолітній, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці проживання неодружений, на утриманні дітей чи інших осіб немає, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у нарколога та психіатра, не перебуває, раніше не судимий.
При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», п.29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року у справі «Хайредінов проти України»).
Згідно з положеннями Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ч.2 ст.492 КПК України тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_6 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання, зокрема, у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років. На момент розгляду клопотання про взяття під варту доказів про те, що, перебуваючи на волі ОСОБА_6 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав якимось чином кримінальному провадженню, а також про те, що останнього було повідомлено про підозру у вчинені іншого злочину, слідчому судді прокурором та слідчим надано не було.
Таким чином, оскільки прокурором не доведено обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існує декілька ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, крім того не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні (п.3 ч.1 ст.194 КПК України), слідчий суддя, враховуючи дані про особу підозрюваного, зокрема те, що він має місце постійного проживання, обставини скоєння кримінального правопорушення, вважає, що вагомих підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з матеріалів клопотання не вбачається, у зв`язку з чим необхідно застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні.
Керуючись, ст.ст.3, 176, 177, 178, 183, 184, 198, 492 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНВП в Запорізькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0003024 відносно: ОСОБА_6 відмовити повністю.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з перебуванням останнього за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 , строком на два місяці, до 08.11.2019 року включно, без застосуванням електронних засобів контролю.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22-00 години до 06-00 години без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:
1. Прибувати до Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області слідчого, який проводить досудове розслідування даного кримінального правопорушення, прокурора чи суду за першою вимогою.
2. Не відлучатися за межі Запорізької області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження.
3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити ОСОБА_6 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення, подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.
Виконання ухвали доручити співробітникам Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області. Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального провадження.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського
районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1