Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/498/19
Провадження № 1-кп/280/232/19
У Х В А Л А
05 вересня 2019 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Коростишівського районного суду Житомирської області кримінальне провадження №0000234 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Брусилів Житомирської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець смт. Леніно Ленінського району Кримської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України,

встановила:
У провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України.

Прокурором у судовому засіданні подано клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються в умисному вбивстві ОСОБА_10 , яке вчинене з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб з метою заволодіння чужим майном, яке поєднане із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, а також у незаконному заволодінні транспортним засобом, крадіжці, а ризики, які стали підставою для обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися, існують наразі. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 раніше судимі, крім того, наразі розглядаються інші кримінальні провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 в м. Одеса та м. Сєвєродонецьк. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчинення особливо тяжкого злочину, ОСОБА_6 систематично вчиняв злочини по всій території України. Вищевикладене свідчить про те, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть ухилятися від суду, а також існують обґрунтовані ризики впливу на потерпілих та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню й вчинення іншого кримінального правопорушення.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_9 подано до суду клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , яке обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 не має на меті переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. 03.09.2019 між ОСОБА_7 , та ОСОБА_11 укладено договір найму (оренди) житла від 03.09.2019, згідно умов ОСОБА_7 в найм надається будинок для проживання по АДРЕСА_3 , тобто обвинуваченому є де проживати. У період з 21.06.2018 по 02.07.2018 ОСОБА_7 проходив лікування в Олександрівській клінічній лікарні. Також захисник стверджує, що згідно довідки амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Випасне від 24.07.2019 №54 мати ОСОБА_7 перебуває у тяжкому стані, а саме: з діагнозом гостре порушення мозкового кровообігу ішемічного типу у басейні СМА, правосторонній гемипарес, цефалічний і вестибуляторний синдроми, ДЄП-ІІІ ст., гіпертонічна хвороба ІІІ ст., кризова течія, отже, остання потребує лікування та підтримки сина, адже її чоловік ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримала, заперечила проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_9 .

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечили проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки клопотання не обґрунтоване, ризики прокурором не доведені, обвинувачений має постійне місце проживання,є учасником бойових дій,просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_9 у судовому засіданні підтримали клопотання про зміну запобіжного заходу, заперечили проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки обвинувачений є учасником бойових дій, має хвору мати,якій потрібна постійна допомога, не має на мети перераховуватися від суду.

Згідно положень ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали поданих клопотань, приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити, у задоволенні клопотання захисника з таких підстав.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вирішуючи це питання, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Харченко проти України» від 10.02.2011. Зокрема в п. 79 цього рішення зазначено, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявнику своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Під істинними вимогами публічного інтересу в даному конкретному випадку, суд розуміє обставини цього кримінального провадження, її наслідки та перебіг.

У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

Встановлено, що залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без застосування запобіжного заходу, зможуть переховуватися від суду, впливати на свідків та потерпілих та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів також виходить з тих обставин, що кримінальні правопорушення, у тому числі й особливо тяжке, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мають досить високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Колегією суддів враховується й тяжкість кримінальних правопорушень, в яких обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також те, що останні можуть незаконно впливати на потерпілих та свідків. Колегія суддів приходить до висновку, що на даний час при обґрунтованій підозрі із загрозою можливого суворого покарання ризик уникнення обвинуваченими суду є дійсним, реальним та наразі триваючим.

Обвинуваченим обрано запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, який відповідає особам обвинувачених, характеру та тяжкості діянь, які їм інкримінуються, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленням від суду. Загроза достатньо суворого покарання за вчинення злочину, передбаченого п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, саме по собі детермінує один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ухилення від суду. Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які визначені ухвалою про обрання запобіжного заходу, на даний час лишаються дійсними та триваючими.

Продовження строку тримання під вартою обвинуваченим не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 331, 372 КПК України, колегія суддів

постановила:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу.

Продовжити застосований до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк, що не може перевищувати шістдесяти днів, тобто по 03 листопада 2019 року включно.

Продовжити застосований до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк, що не може перевищувати шістдесяти днів, тобто по 03 листопада 2019 року включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3