№ 317/1881/18
№/п 1-кп/317/96/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2019 року

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження № 0000386 від 25.03.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Розовка Куйбишевського району Запорізької області, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

24.03.2018 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин (точний час досудовим слідством не встановлено), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, під час сварки з потерпілою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на нанесення потерпілій тяжких тілесних ушкоджень, наніс останній не менше трьох ударів кулаком правої руки в ділянку правої скроні та носу потерпілої, від чого ОСОБА_6 впала на землю, в результаті чого ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у виді закритої черепно-лицьової травми з дрібно уламковим переломом кісток носа, крововиливи під оболонки головного мозку. Після чого, ОСОБА_4 затягнув потерпілу ОСОБА_6 до господарського приміщення на території вказаного домоволодіння та зачинив на замок, позбавивши останню можливості звернутися за допомогою або самостійно надати собі допомогу.

Внаслідок отриманих травм, 24.03.2018 року настала смерть потерпілої ОСОБА_6 .

Вищевказані травми у потерпілої ОСОБА_6 призвели до набряку головного мозку, аспірації крові в дихальні шляхи з розвитком гострої емфіземи, що згідно до висновку експерта №1185 від 26.03.2018 стало безпосередньою причиною смерті ОСОБА_6 .

Допитаний в ході судового розгляду в якості обвинуваченого ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у інкримінованому злочині, підтвердив викладене та пояснив, що все відбувалося 24.03.2018 року, в той день його рідна бабуся ОСОБА_6 , якій було за 80 років, послала його за хлібом, він прийшов у стані алкогольного сп`яніння, оскільки вживав горілку, яку брав у борг, відчувши запах горілки від нього, бабуся почала його сварити і вдарила палицею по спині, на що він розгорнувся і вдарив її кулаком по голові, наніс від одного до трьох ударів, після чого він ще придбав горілку, повернувся і пішов спати. Також ОСОБА_4 пояснив, що допомагав бабусі по господарству, вона його виростила, непорозуміння з нею були, але вирішували все мирно. Додав що погано пам`ятає усі подробиці скоєного злочину, оскільки багато випив в той день горілки (біля 1 літру) і перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, не знає хто знайшов тіло бабусі і не пам`ятає чи затягував він її до сараю.

Крім повного визнання своєї вини, вина ОСОБА_4 також підтверджується дослідженими під час судового розгляду кримінального провадження наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що обвинувачений є її рідним братом по матері, вона мешкає у АДРЕСА_2 . У той день їх не було вдома, вони їздили до батьків чоловіка у с. Мала Білозерка Василівського району, приїхали у неділю 25 березня, пішли до бабусі ( ОСОБА_8 ), гукали її, але ніхто не відкликався, чоловік почав її шукати, ключі від будинку бабуся за місяць до цього дала їм, біля літньої кухні через вікно чоловік побачив бабусю. ОСОБА_7 підходила до літньої кухні і бачила, що бабуся лежить на підлозі, обличчям до стіни і спиною до них, бачила кров на підлозі після того як забрали її тіло. Сусіди викликали поліцію, це було ввечері в неділю. Також потерпіла пояснила, що бабуся з ОСОБА_4 сварилися з приводу того що він не працював і зловживав алкоголем, але у той день ніхто з сусідів не чув сварки. ОСОБА_4 вона телефонувала і він сказав що він у центрі, у ту неділю він також прийшов пізно у нетверезому стані. Також додала, що ОСОБА_4 часто випивав, зловживав алкогольними напоями, що раніше він був добрим, а після того як потрапив у «рабство» озлобився.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 пояснив суду, що ОСОБА_6 була бабусею його дружини ОСОБА_7 , тоді проживали у будинку АДРЕСА_2 . Напередодні у п`ятницю ввечері він повернувся з роботи, ОСОБА_6 була жива. Вони з дружиною, дитиною і подружжям ОСОБА_10 поїхали у с. Мала Білозерка Запорізької області, у неділю вони повернулися додому у обідній час і пішли до бабусі ОСОБА_6 віднести гостинці, що їм передали з села, дзвонили, але двері ніхто не відкрив. Пізніше він ще раз пішов до бабусі, дружина телефонувала ОСОБА_11 і він казав що перебуває у центрі. Потім пішли шукати бабусю, були ключі від її будинку, на крильці вже стояв ОСОБА_12 , він був у нетверезому стані, на запитання де знаходиться бабуся, він похитав головою що не знає. Бабусі ніде не було, потім перевірив літню кухню, зламав молотком навісний замок, потрапив у приміщення, де на підлозі лежала ОСОБА_6 , спиною до дверей, вона була без свідомості, про що він повідомив сусідам, які стояли за парканом і потім викликали швидку допомогу. Також свідок додав, що слідів пограбування не було, біля літньої кухні була кров на землі (на бетоні), ОСОБА_4 зловживав спиртними напоями, бабуся казала що він вимагав у неї гроші і закривав її, кидався на неї, тому вважає що це він вбив її.

Свідок ОСОБА_13 пояснила суду, що проживає у будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 є її сусідом, якого знає з дитинства, він жив у бабусі ОСОБА_8 навпроти її будинку, охарактеризувати ОСОБА_4 вона не може, було таке що він зник зі слів бабусі, про смерть ОСОБА_6 вона дізналася від сусідів, які були відносини між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 їй невідомо, про сварки нічого не чула.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що проживає у будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 є його сусідом, знає його давно, знав його батьків. Наприкінці березня 2018 року коли він прихав з роботи, вже стояли автомобілі поліції біля їх будинку, сказали що це ОСОБА_4 вбив свою бабусю. Неля ОСОБА_15 , скаржилася на ОСОБА_16 , неодноразово прохала ОСОБА_14 щоб він прийшов до неї і заспокоїв ОСОБА_17 , оскільки він ганяв її, він пропив весь березень місяць кожний день, викрадав у бабусі гроші, ОСОБА_18 просила сусідів купляти їй продукти. Свідок додав, що приблизно за півроку до смерті бабусі, між ОСОБА_4 і бабусею на ґрунті пияцтва ОСОБА_16 почалися конфлікти, ОСОБА_19 забирав у бабусі гроші і напивався, він десь 5-8 раз приходив до них і заспокоював ОСОБА_16 , оскільки той зловживав алкоголем, тоді ОСОБА_4 відразу біг з будинку, був агресивний коли вип`є.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснила, що проживає у будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 є її сусідом, вона дізналася про подію зі слів її свекрові, що ОСОБА_16 вбив свою бабусю, труп знайшли родичі. Свідок пояснила, що знає ОСОБА_4 давно, з 1984 року проживає там, ОСОБА_18 присвятила йому своє життя, потім ОСОБА_16 став випивати, ОСОБА_18 зверталася до них щоб прийшли і заспокоїли його, скаржилася що він викрадає гроші і пропиває їх, що він її бив. Також свідок додала, що ОСОБА_4 зловживав алкогольними напоями, бабуся зверталася і до інших сусідів - ОСОБА_21 , які казали що вона у них неодноразово ночувала, тому що лякалася свого онука ОСОБА_17 .

Допитаний у суді свідок ОСОБА_22 пояснив, що ОСОБА_23 є його племінником, у березні 2018 року у п`ятницю вони з дружиною забрали подружжя ОСОБА_24 у с. Мала Білозерка, а у неділю повернулися з ними до смт. Кушугум приблизно о 14-15 годинах. Заходили до будинку ОСОБА_24 залишити передачу ОСОБА_8 , ОСОБА_23 пішов віднести її, але двері ніхто не відчинив, вони з дружиною поїхали у м. Запоріжжя. Через 1-2 години зателефонував ОСОБА_25 і повідомив, що знайшов ОСОБА_26 у підсобному приміщенні, вона була мертва. Приїхали до них, там вже була поліція, швидка допомога, сусіди, пояснив, що бачив мертву бабусю, вона лежала у сараї.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_27 пояснила, що ОСОБА_22 є її чоловіком, а ОСОБА_23 - племінник її чоловіка. У п`ятницю після роботи вони забрали сім`ю ОСОБА_24 і поїхали з ними у с. Мала Білозерка до їх свекрові, а ОСОБА_24 до своїх родичів. У неділю разом повернулися до смт. Кушугум, зайшли до будинку ОСОБА_24 залишити передачу бабусі, але до неї не ходили і через 20 хвилин вона з чоловіком уїхали. Після дзвінка ОСОБА_28 , який повідомив що знайшов бабусю мертвою, вони повернулися до них, вже була поліція і швидка допомога, бабцю вона не бачила. ОСОБА_4 охарактеризувати не може, а ОСОБА_26 може охарактеризувати тільки з позитивного боку, вона була добра, раніше працювала вчителькою.

Свідок ОСОБА_29 у судовому засіданні на підставі ст. 63 Конституції України відмовився давати свідчення, оскільки обвинувачений є його рідним братом за матір`ю.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 25.03.2018 року (з планом та фототаблицями, а.с. 73-112 т.1) оглянута територія домоволодіння та житловий будинок АДРЕСА_1 , позаду будинку розташована одноповерхова цегляна господарська будівля (сарай), при вході до сараю виявлено труп ОСОБА_6 , 1937 р.н., на цеглі, стінах виявлені плями бурого кольору та вилучені речі зі слідами, зокрема, ціпок з нашаруванням РБК, дужка навісного замка, навісний замок без дужки, гумові чоботи з нашаруванням РБК, зроблено змиви РБК.

Відповідно до протоколу огляду трупу від 26.03.2018 року (а.с. 137 т.1) труп ОСОБА_6 було оглянуто у приміщенні ЗОБ СМЕ, на трупі були виявлені ушкодження, зокрема, садна на спинці носу, синці на повіках правого ока та на кінцівках.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1185 від 18.04.2018 р. (експертиза розпочата 26.03.2018 року, а.с. 129-136 т.1), смерть ОСОБА_6 , 1937 р.н., настала від закритої черепно-лицьової травми з дрібно уламковим переломом кісток носа, крововиливами під оболонки головного мозку, котра призвела до набряку головного мозку, аспірації крові в дихальні шляхи з розвитком гострої емфіземи, що в кінцевому підсумку призвело до смерті.

Ступінь вираженості трупних явищ, причина смерті свідчать про те, що з часу смерті ОСОБА_6 до початку експертизи її трупа в судово-медичному морзі пройшло близько двох діб.

При експертизі трупа були виявлені наступні тілесні пошкодження: на голові та обличчі садно та крововилив у м`які тканини на рівні спинки носу, уламковий перелом спинки носу, синець на повіках правого ока, крововилив у м`яких покривах чола на передній поверхні, крововилив у м`яких тканинах лівої скронево-виличної області, крововиливи під оболонки головного мозку; на верхніх кінцівках синці на тильних поверхнях кистей, садно на рівні правого ліктьового відростку.

Усі пошкодження утворилися незадовго до смерті від дії тупих предметів (не менше трьох травматичних дій в область спинки носу, передню поверхню чола, у ліву скронево-виличну область), відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, перебувають у прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_6 .

Факт смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 також підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 1185 від 26.03.2018 року, у якому причиною смерті зазначено закрита внутрішньочерепна травма.

Згідно висновків судово-медичних імунологічних експертиз № 785 від 10.05.2018 року, № 969 від 18.05.2018 року, № 970 від 18.05.2018 року, № 972 від 08.06.2018 року (а.с. 175, 178-180, 189-192, 196-199 т.1) рідка кров ОСОБА_4 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0, в його крові, висушеній на марлі, виявлений супутній антиген Н; в крові на марлі трупа ОСОБА_6 виявлені антигени В і Н з ізогемаглютиніном анти-А, що не виключає приналежності її крові до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВ0 з супутнім антигеном Н. В змивах І, ІІ з обох кистей рук ОСОБА_4 (об`єкти № 1,2) встановлена наявність крові людини та виявлені антигени В та Н ізосерологічної системи АВ0 з ізогемаглютиніном анти-А в об`єкті №2. Такий результат міг бути отриманий за рахунок крові особи (осіб) групи В з супутнім антигеном Н системи АВ0, у тому числі крові потерпілої ОСОБА_6 , при цьому походження крові від підозрюваного ОСОБА_4 виключається. В двох слідах на брюках (об`єкти №№13, 14) встановлена наявність крові людини та виявлені антигени В і Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н, у тому числі від потерпілої ОСОБА_6 , походження крові від підозрюваного ОСОБА_4 виключається. В слідах на ціпку (об`єкт №1), одних слідах на спортивній кофті (об`єкт №5), правому чоботі (об`єкт №6), лівому чоботі (об`єкт №8), змивах: «з ложа трупа гр. ОСОБА_6 » (об`єкт №10), «зі стіни сараю зліва від входу» (об`єкт №11), «зі стіни сараю над вхідними дверима» (об`єкт №12), вилучених 25.03.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , встановлена наявність крові людини та виявлені антигени В і Н, такий результат не виключає походження крові в даних об`єктах від особи (осіб) з групою крові В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім антигеном Н, в тому числі від трупу ОСОБА_6 , при цьому походження крові від ОСОБА_4 виключається.

Досліджені судом висновки судово-медичних цитологічних експертиз №№ 277, 278, 279 (а.с. 202-205, 208-211, 219-220 т.1), як і висновки судово-медичних імунологічних експертиз №№ 968, 971 (а.с. 183-185, 214-216 т.1) не несуть будь-якого доказового значення у провадженні, не доводять винуватість особи та не виправдовують її.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №246 від 23.05.2018 року (а.с. 165-172 т.1), ОСОБА_4 виявляє ознаки психічного розладу у вигляді легких розладів особистості й поведінки внаслідок епілепсії, з рідкими нападами в анамнезі, ускладнених психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності від алкоголю. У період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а перебував у стані гострої алкогольної інтоксикації. Під час скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_4 не виявляв ознак стану вираженої емоційної збудженості чи емоційної напруженості та будь-якого особливого емоційного стану, який би порушував свідомість та міг би розглядатися як психологічна основа виникнення сильного душевного хвилювання, в особливому емоційному стані (афекті) не перебував, а перебував у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_4 міг в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в ситуації, що досліджується, отже міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час він також може віддавати звіт своїм діям та керувати ними, не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Факт перебування ОСОБА_4 під час вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, крім його показань, підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1283 від 25.03.2018 року (а.с. 155 т.1).

Винуватість обвинуваченого також підтверджується речовими доказами, на яких були виявлені сліди вчинення злочину (а.с. 119-120, 145 т.1).

Таким чином, суд приходить до висновку, що досліджені в ході судового розгляду докази є належними, допустимими, достатніми та такими, що у сукупності підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст.121 ч.2 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.

Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, суд враховує те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, характеризується позитивно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у скоєному та активно сприяв розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання є скоєння злочину обвинуваченим у стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку, ОСОБА_6 , 1937 року народження.

Беручи до уваги характер, тяжкість вчиненого ОСОБА_4 злочину за обтяжуючих обставин, суд вважає неможливим застосування відносно обвинуваченого положень ст.ст. 69, 75 КК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлено.

Питання щодо долі речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Суд на підставі ст. 374 ч.4 КПК України повинен у резолютивній частині вироку зазначити, зокрема, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до ст. 331 КПК України суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили продовжити відносно ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Запорізькому слідчому ізоляторі, а також скасувати арешт майна речових доказів, які підлягають знищенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді семи років шести місяців позбавлення волі.

Речові докази мікрооб`єкти з рук трупу, мобільний телефон, зв`язку ключів, дужку навісного замку, 7 СПУ, навісний замок; відбитки папілярних узорів обох рук, змиви з долонь обох рук, бюстгальтер білий, труси, шкарпетки, зразки букальних клітин, зразки слини, змиви з рук, кепку та хустку, куртку, сорочку та футболку, брюки; куртку з шкірзаму чорного кольору, сорочку синьо-червону, футболку чорного кольору, спортивні брюки синього кольору, хустинку біло-синього кольору, шапку чорного кольору, - що знаходяться в камері зберігання речових доказів Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області знищити.
Арешт майна, накладений згідно ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.03.2018 року на вилучені під час обшуку речі - куртку з шкірзаму чорного кольору, сорочку синьо-червону, футболку чорного кольору, спортивні брюки синього кольору, хустинку біло-синього кольору, шапку чорного кольору скасувати.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою у Запорізькому слідчому ізоляторі.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання з 25 березня 2018 року з 17 год. 15 хвл.

Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1