Справа № 203/3717/19
Провадження № 1-кп/0203/837/2019
У Х В А Л А

21.10.2019 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002070 від 26 серпня 2019 року,
встановив:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002070 від 26 серпня 2019 року.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити справу до судового розгляду, зазначав, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України. Крім того, прокурором було заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, яке було обґрунтоване тим, що на даний час не зникли ризики, зазначені ст.177 КПК України, які існували на час обрання останнім міри запобіжних заходів, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у скоєнні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання до 6 років позбавлення волі, обвинувачені можуть впливати на потерпілих та свідків у даному провадженні, а тому є підстави вважати, що у разі не продовження запобіжних заходів останні зможуть чинити вплив на потерпілого та свідків щодо зміни показань, та вчинити інші кримінальні правопорушення.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою його підзахисному, просив застосувати більш м`який запобіжний захід. Не заперечував проти призначення справи до судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити у клопотанні прокурора про продовження запобіжного заходу та обрати більш м`який запобіжний захід. Не заперечував проти призначення справи до судового розгляду.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження його підзахисному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Не заперечував проти призначення справи до судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Не заперечував проти призначення справи до судового розгляду.
Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в підготовче судове засідання не з`явились, надали до суду заяви про проведення підготовчого судового засідання без їх участі.
Заслухавши думку учасників підготовчого провадження, дослідивши надані матеріали, суд вважає за можливе призначити справу до судового розгляду виходячи з наступного.
Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстави для закриття провадження чи повернення його прокурору відсутні, кримінальне провадження підсудне Кіровському районному суду м. Дніпропетровська, підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 ст. 314 КПК України, також відсутні, у зв`язку із цим суд вважає за необхідне призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на підставі обвинувального акту, що надійшов до суду. Підстави для здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні відсутні.
Вирішуючи питання про продовження обвинуваченим строків запобіжних заходів суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Ознайомившись із матеріалами справи, вислухавши думку учасників провадження, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 та у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , при цьому виходить із наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
ОСОБА_6 обвинувачується у скоєні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання до шести років позбавлення волі, судове дослідження доказів по справі не проведене, тому є підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений зможе перешкодити встановленню істини у справі, вплинути на потерпілого та свідків, переховуватися від суду із метою уникнення відповідальності та продовжити вчинення кримінальних правопорушень. Окрім того, суд враховує обставини, визначені статтею 178 КПК України, зокрема тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачуються. Також, суд враховує підстави за яких обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і які наразі не втратили своєї актуальності.
З огляду на викладене, враховуючи наявність ризиків вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи у сукупності обставини визначені ст.178 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 днів. Також, з урахуванням положень ч.3, 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне не визначати ОСОБА_6 розмір застави у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
З урахуванням обставин які стали підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, які й наразі є доцільними, так як обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні з метою уникнення від кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на 2 місяці обвинуваченому ОСОБА_7 .
З урахуванням вказаних вище обставин, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_5 про зміну ОСОБА_6 міри запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`яку задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176 178, 181, 314 316 КПК України, суд
ухвалив:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002070 від 26 серпня 2019 року, призначити до відкритого судового розгляду на 26 листопада 2019 о 15 годині 00 хвилин в приміщенні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.
Клопотання прокурора про продовження строків запобіжних заходів стосовно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 20 грудня 2019 року включно.
Продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 2 місяці, тобто до 21 грудня 2019 року включно.
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом вказаного строку: прибувати до суду за першою вимогою; цілодобово не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , крім випадків звернення за медичною допомогою, запобігання надзвичайним ситуаціям, повідомляти суд про зміну місця свого проживання, утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками.
Роз`яснити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Виконання ухвали покласти на відділення поліції за місцем проживання ОСОБА_7 .
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1