ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/160/19 Номер провадження 11-кп/814/670/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_6 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 12.02.2019 року

з участю
прокурора ОСОБА_7
представника Надержинщинської ВК № 65 ОСОБА_8
засудженої ОСОБА_6
в с т а н о в и л а :
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини справи
Цією ухвалою, відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення.

Своє рішення місцевий суд мотивував тим, що засуджена на момент розгляду клопотання, не в повній мірі досягла ступеню виправлення, а тому до неї не можуть бути застосовані положення ст. 81 КК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу місцевого суду та застосувати до неї умовно дострокове звільнення. Вказує, що відбула 3/4 строку покарання, характеризується позитивно, щиро розкаялася та своєю поведінкою довела своє виправлення. Під час апеляційного перегляду підтримала свою апеляційну скаргу.

Позиція інших учасників провадження
Прокурор ОСОБА_7 та представник установи ОСОБА_8 заперечували проти задоволення апеляційної скарги засудженої.

Мотиви суду апеляційної інстанції
У відповідності до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання застосовується після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже, відбуття певної частини покарання є лише формальною умовою умовно-дострокового звільнення. Фактичною або матеріальною обов`язковою підставою є доведеність виправлення засудженого - поведінка ув`язненого в місцях позбавлення волі та його ставлення до праці.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Апеляційного суду Донецької області 14.12.2011 року, яким засуджена за ст. 115 ч.2 п.4,12,13, 146 ч.2, 70 КК України на 15 років позбавлення волі.
Із 27.06.2012 року, засуджена відбуває покарання в ДУ «Надержинщинська ВК №65».
За час відбування покарання засуджена ОСОБА_6 характеризується позитивно, мала два стягнення, які погашені в установленому законом порядку, має вісім заохочень, працевлаштована на підприємстві установи в швейній бригаді, дотримується правил внутрішнього розпорядку та вимог безпеки праці.
Разом з тим, колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду, що враховуючи особу засудженої, яка на даний час відбуває покарання за особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я людини, раніше неодноразово судима, крім того, попередній раз за аналогічний тяжкий злочин та вже звільнялась умовно - достроково від відбування покарання на не відбуту частину 1 рік 8 місяців 4 дні, належних висновків для себе не зробила і знову скоїла особливо тяжкий злочин. За таких обставин немає впевненості в правослухняній поведінці ОСОБА_6 після її можливого умовно-дострокового звільнення.
Крім того, колегія суддів, вважає, поведінка ОСОБА_6 свідчить про те, що вона розпочала процес виправлення, але позитивні зміни у поведінці засудженої містять лише формально юридичні і не містять фактичних підстав для умовно дострокового звільнення останньої від відбування покарання.
З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає ухвалу місцевого суду законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачає.
Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404,407,418 КПК України колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 12.02.2019 року щодо неї без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4