ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/1338/19 Доповідач - ОСОБА_1
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.07.2019 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0003347 від 16.07.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, -

в с т а н о в и л а:

22.07.2019 слідчий СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженого з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 , в якому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, на підставі положення пунктів 1, 2 частини 4 статті 183 КПК України не визначати розмір застави.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що 18.07.2019, приблизно о 18:00 годині, ОСОБА_7 , знаходячись на території автостанції, яка розташована по вул. Білгородське Шосе, 10 в м. Харкові, маючи непрямий злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, з метою їх заподіяння, свідомо припускаючи їх настання, що може заподіяти тяжку шкоду здоров`ю потерпілого, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з раніше знайомим йому ОСОБА_10 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи настання наслідків у вигляді отримання тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , наніс йому двома руками одночасно удар у груди, від чого останній упав на асфальт спиною та отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної садини потиличної та тім`яної області голови, в результаті яких останній впав у кому.

Від вказаних тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 помер у приміщенні Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої невідкладної медичної допомого ім. проф. О.І. Мєщанінова».

Обґрунтованість повідомленої 20.07.2019 ОСОБА_7 підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, а також вказує на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, запобігти яким, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Сторона обвинувачення зазначає, що є достатні підстави вважати, що забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 та запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.07.2019 клопотання слідчого задоволено.

Застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 днів - до 17.09.2019 включно, без визначення застави.
Встановлено строк дії даної ухвали, в межах строку досудового розслідування, з 22.07.2019 до 17.09.2019 включно.
Не погодившись із ухвалою слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що слідчим суддею не надано належної оцінки наступним обставинам, що повідомлені захиснику підозрюваним та не наведено їх в якості обставин, що були враховані при вивченні питання про застосування більш м`якого запобіжного заходу: щодо наявності у підозрюваного колишньої дружини та доньки, які не проживають з ним, але підтримують подальші зв`язки; наявності у підозрюваного постійного місця проживання та реєстрації, що дає можливість застосувати до нього інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі; наявність постійної офіційної роботи; наявність нерухомого майна на праві приватної власності квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, підозрюваний затриманий за своєю домашньою адресою о 14:50 20.07.2019, після того, як зранку цього ж дня він був викликаний за телефонним викликом, самостійно прибув до відділу поліції, потім поїхав додому, де і був затриманий, що свідчить про належну процесуальну поведінку.

Зазначені обставини спростовують твердження слідчого, прокурора та слідчого судді про відсутність стійких соціальних зв`язків та наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Крім цього, сторона захисту вважала, що відсутня обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення саме за частиною 2 статті 121 КК України, що виключає відповідну тяжкість вчиненого злочину та передбачає інше, більш м`яке покарання, аніж зазначене слідчим, прокурором та слідчим суддею, та вважала правильною кваліфікацією дій підозрюваного за частиною 1 статті 119 КК України, що передбачає покарання у вигляді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк і, в свою чергу, не є тяжким злочином, а є злочином середнього ступня тяжкості.

Так, під час допиту свідка ОСОБА_11 19.07.2019, остання, зокрема, повідомила, що підозрюваний намагався припинити протиправні дії померлого ОСОБА_10 .

Таким чином, у підозрюваного був відсутній умисел на заподіяння померлому тяжких тілесних ушкоджень, більш того він намагався припинити протиправну поведінку останнього до третьої особи ОСОБА_11 , через що сам зазнав насилля з боку померлого ОСОБА_10 , у зв`язку з чим вимушений був захищатися та штовхнув останнього від себе у відповідь з метою припинити конфлікт.

Враховуючи наведене вище, ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є такою, що не відповідає повноті судового розгляду, а висновки суду, викладені в ухвалі, не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення-злочину, що інкримінований підозрюваному.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На думку колегії суддів, слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався в повному обсязі.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважав що застосування більш м`яких заходів неможливе, оскільки враховуючи існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні кримінального правопорушення, ті обставини, що ОСОБА_7 притягувався до кримінальної відповідальності, раніше судимий вироком Київського районного суду м. Харкова від 23.10.2014 за частиною 1 статті 121 КК України до шести років позбавлення волі, 05.01.2018 звільнений умовно-достроково з місць позбавлення волі за ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28.12.2017 з невідбутим терміном покарання 1 рік 11 місяців 1 день, на теперішній час має не погашену судимість у встановленому законом порядку, йому знов повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України. Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано. Крім цього, слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 при обранні запобіжного заходу, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, а саме, умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого.

З матеріалів справи вбачається, що СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003347 від 19.07.2019.

20.07.2019 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, а саме: умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого.

Так, судом першої інстанції встановлено та перевірено під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, раніше судимий вироком Київського районного суду м. Харкова від 23.10.2014 за частиною 1 статті 121 КК України до шести років позбавлення волі, 05.01.2018 звільнений умовно-достроково з місць позбавлення волі за ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28.12.2017 з невідбутим терміном покарання 1 рік 11 місяців 1 день, не одружений.

Колегія суддів, оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, існування зазначених ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, а також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у цьому правопорушенні, погоджується з висновком слідчого судді, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним.

Слідчим суддею враховані положення статей 177, 178 КПК України, дані про особу, також перевірені додані слідчим до клопотання докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою та існує обґрунтована необхідність для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 чи призначення іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, -

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.07.2019 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий -
Судді: