Справа № 161/4092/19 Провадження №11-кп/802/466/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст. 186 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 травня 2019 року,

В С Т А Н О В И В

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з професійно - технічною освітою, неодружений, працює не офіційно, раніше судимий:

вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 вересня 2013 року за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 185 КК України, на підставі ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, з випробуванням на підставі ст. 75, 104, 76 КК України з іспитовим строком на 1 рік;

вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 січня 2014 року за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 289 КК України, на підставі ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, з випробуванням на підставі ст. 75, 104, 76 КК України з іспитовим строком на 2 роки;

вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 квітня 2014 року за ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 186 КК України, на підставі ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2014 року за ч. 1 ст. 289 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

на підставі ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02 листопада 2016 року звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий термін 5 місяців позбавлення волі,

засуджений за:

ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Строк відбуття покарання обвинуваченому постановлено рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Цим вироком вирішено питання про долю речових доказів.
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним в тому, що він, 30 жовтня 2018 року, близько 17 год. 40 хв. з приміщення магазину "Акцент" в м. Луцьк, на пр. Волі, 43, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу, умисно, відкрито, повторно, викрав алкогольні напої: дві пляшки віскі марки "Jemerson", кожна вартістю 665 грн, на загальну суму 1330 грн та пляшку лікеру марки "Jegermeister" вартістю 735 грн, а саме, він умисно не розрахувавшись за ці напої, пройшов через касову зону, при цьому, відкрито тримав у руках викрадене, та вийшов із приміщення магазину, не реагуючи на персонал магазину, які намагались його зупинити, таким чином завдав ФОП ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 2065 грн.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеності вини та правильність кваліфікації дій, в той же час вважає призначене йому покарання надто суворим. В обґрунтування обвинувачений зазначає, що суд, при призначенні йому покарання, не врахував всіх обставин, які його пом`якшують, зокрема, визнання вини, щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків, позицію потерпілої сторони, яка не наполягала на призначенні суворого покарання.

Просить апеляційний суд, врахувавши ці обставини, а також дані про його особу, який має постійне місце проживання, проживає в цивільному шлюбі, цивільна дружина перебуває в стані вагітності, його молодий вік, а також те, що він став на шлях виправлення, оскільки, на даний час, працює неофіційно в сфері надання послуг шиномонтажу, усвідомив значення своїх протиправних дій, та зробив для себе належні висновки, змінити покарання за ч.2 ст. 186 КК України, застосувавши інститут звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляційної скарги, обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу, думку прокурора, яка її заперечила і вважала, що підстав для задоволення скарги немає, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції матеріали даного кримінального провадження за згодою учасників судового провадження розглянуті в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Встановлені судом фактичні обставини вчиненого злочину та кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України учасниками судового провадження не оспорюються.

Згідно ст.ст. 50, 65 КК України покарання є заходом примусу, має на меті не лише кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочинів. Суд при його призначенні повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.
Суд апеляційної інстанції вважає, призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді реального позбавлення волі не відповідає його особі та ступеню тяжкості вчиненого ним злочину.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин.
Обвинувачений не вперше притягується до кримінальної відповідальності, злочин вчинив маючи не погашену судимість.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 віднесено щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставинами, які його обтяжують вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
На час розгляду кримінального провадження у суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 повністю відшкодував завдану злочином шкоду, що підтверджується розпискою представника власника магазину та квитанцією про сплату 2065, 00 грн. на рахунок ОСОБА_8 , представник потерпілої сторони висловився з проханням суворо не карати винного. Дані обставини апеляційний суд визнає такими, що пом`якшують покарання.
Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, є особою молодого віку, неофіційно працює, від вчиненого ним злочину не наступило тяжких наслідків, поведінку винного після вчинення злочину, позицію потерпілої сторони щодо призначення покарання.
Таким чином, на думку апеляційного суду, хоча даний злочин є тяжким, однак зазначена сукупність пом`якшуючих обставин істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, та з урахуванням аналізу особи винного ? як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, встановлених судом конкретних обставин події, що у своїй сукупності відповідно до приписів ст.75 КК України дають підстави для застосування до нього інституту звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням з максимальним іспитовим строком 3 (три) роки.
Таке покарання, на думку апеляційного суду, відповідатиме вимогам ст.ст.50,65 КК України, а також принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів, а покладення на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, дозволить здійснювати контроль з боку уповноважених органів з питань пробації за поведінкою засудженого на строк достатній для того, щоб він довів своє виправлення.

З вищенаведених підстав вирок суду першої інстанції підлягає зміні.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 травня 2019 року в частині призначеного ОСОБА_7 покарання змінити.
Звільнити ОСОБА_7 від призначеного вироком суду покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, шляхом подачі касаційних скарг.

Головуючий

Судді