1Справа № 335/6806/19 1-кп/335/663/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом №0000009 від 18.01.2018 року відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинувальним актом №0000009 від 18.01.2018 року відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні заперечували проти клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вважають недоведеними ризики, на які посилається прокурор, а клопотання необгрунтованим та таким, що не підлягає розгляду на даній стадії судового провадження, оскільки кримінальне провадження призначено до судового розгляду. Суду пояснили, що під час застосування попередньою ухвалою суду запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого, останній не порушував покладених на нього обов`язків. Крім того, посилалися на те, що строк дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту сплинув, а прокурор не звертався до суду з клопотанням про продовження строку дії ухвали, що на думку сторони захисту свідчить про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому у задоволенні клопотання просили відмовити.

Представник потерпілого у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора не підтримала, заперечувала проти його задоволення, посилаючись на те, що обвинувачений є керівником Товариства, інтереси якого вона представляє у даному кримінальному провадженні, та застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу перешкоджає виконанню обвинуваченим службових обов`язків та роботі Товариства.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Колегією суддів не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прокурором порядку звернення до суду з даним клопотанням, яке подано на стадії розгляду клопотань, тому колегія суддів вважає необгрунтованими доводи сторони захисту щодо відсутності підстав для розгляду клопотання, у зв`язку з чим, підстави для повернення клопотання відсутні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При вирішенні клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, колегія суддів бере до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи клопотання прокурора, колегія суддів враховує тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , а також ту обставину, що на даний час судовий розгляд не завершено, що дає підстави для висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні та наведено прокурором у судовому засіданні, що обґрунтовує застосування відносно обвинувачено ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Суд враховує позицію захисника про те, що після спливу строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу обвинувачений не порушував процесуальних обов`язків та не зловживав ними, проте з урахуванням службового становища, а також обставин вчинення кримінальних правопорушень, вважає такі доводи недостатніми, з огляду на вірогідність перешкоджання кримінальному провадженню на даній стадії кримінального провадження, в тому числі, виходячи з того, що обсяг доказів, які підлягають дослідженню у даному кримінальному провадженні судом не визначено.

Поряд з цим, колегія суддів виходить з вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, якою передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Подане прокурором клопотання про застосування запобіжного заходу не містить доданих до нього доказів, з урахуванням яких суд мав би обґрунтовану можливість дійти висновку про беззаперечність висновків прокурора про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинуваченого. На переконання колегії суддів, така неможливість не може бути обґрунтована тим, що попередню ухвалу суду про застосування запобіжного заходу залишено без змін апеляційним судом. Попереднє застосування запобіжного заходу не виправдовує та не може бути доказом наявності підстав, визначених ст. 194 КПК України.

Тому, виходячи із встановлених в ході розгляду клопотання обставин, колегія суддів вважає не доведеним, що більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам, та приходить до висновку про наявність підстав, визначених ч. 4 ст. 194 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Ніколова проти Болгарії» зазначає, що суд повинен врахувати наведені особою конкретні факти, здатні поставити під сумнів існування умов, які мають суттєве значення для «законності» позбавлення свободи у світлі цілей Конвенції.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 колегія суддів враховує всі обставини, встановлені в ході розгляду клопотання, які характеризують обвинуваченого з позитивної сторони, а також його поведінку та виконання належним чином процесуальних обов`язків, та приходить до висновку, про можливість їх виконання в інший спосіб ніж шляхом застосування домашнього арешту. В тому числі, колегія суддів бере до уваги, що обвинувачений проживає у іншому населеному пункті ніж працює та відстань між ними, а також ту обставину, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту суперечить роду професійної діяльності обвинуваченого та забезпеченого Конституцією України права на працю.

Таким чином, в ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 встановлено достатньо даних про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно останнього буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України , особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

З урахуванням вищезазначених обставин, колегія суддів вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням строком на два місяці до 11.11.2019 року обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати на виклик суду; не відлучатися без дозволу суду з с. Нове Запоріжжя Запорізького району Запорізької області; повідомляти суд про зміну місця проживання.

Такий запобіжний захід, на переконання суду, є достатнім та забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків під час судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 181, 194, 331 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:
Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, строком до 11.11.2019 року включно, а саме:

- прибувати на виклик суду;

- не відлучатися без дозволу суду з с. Нове Запоріжжя Запорізького району Запорізької області;

- повідомляти суд про зміну місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 положення ч. 2 ст. 179 КПК України, у відповідності до якої, у разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3