Справа № 444/2889/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/276/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 ,

цивільного відповідача ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу із змінами та доповненнями до неї представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 23 травня 2018 року,
в с т а н о в и л а :
Цим вироком суду

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рата, Жовківського району, Львівської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючого, військовозобов`язаного, не судимого,

визнано винним за ч. 2 ст. 286 КК України та засуджено на 4 (чотири) роки позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком 3 (три ) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком 2 (два) роки .

У відповідності до вимог ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Звільнено ОСОБА_7 від призначеного основного та додаткового покарання на підставі ст. 1 п. "в" Закону України "Про амністію у 2016 році " від 22 грудня 2016 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 матеріальної шкоди в сумі 135319 грн. 54 коп. в зв`язку з понесеними витратами на лікування потерпілого, матеріальної шкоди в сумі 21413 грн. 25 коп в зв`язку з пошкодженням мотоцикла, за проведення експертної оцінки транспортного засобу в сумі 1 000 грн. та 8 600 грн. 00 коп. витрат, понесених на правову допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 моральної шкоди в сумі 70 000 грн.

В решті позовних вимог потерпілого відмовлено.

Вирішено питання з судовими витратами та речовими доказами.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 29 травня 2017 року, близько 17.30 год., керуючи автомобілем марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним дорогою сполученням «м. Рава-Руська - Синьковичі» Жовківського району Львівської області, допустив порушення пунктів 1.2, 11.3, 12.3 «Правил дорожнього руху », а саме проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін коли виявив на автодорозі мотоцикл марки "Віпер", реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався на зустріч його транспортному засобу, та маючи можливість уникнути зіткнення з ним шляхом застосування своєчасного екстренного гальмування з моменту настання його видимості, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу в межах своєї смуги руху, а здійснив маневр виїзду ліворуч на смугу зустрічного руху, та такими своїми діями створив аварійну обстановку, яка призвела до зіткнення транспортних засобів.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла марки "Віпер", реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Як учасник дорожнього руху ОСОБА_7 порушив діючі Правила дорожнього руху, а саме:

п. 1.2.ПДР України - в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів;

п. 11.3 ПДР України - на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об"їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках , при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу;

п. 12.3 ПДР України - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

На вирок суду представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що оскаржуваний вирок суду в частині цивільного позову щодо стягнення коштів з ОСОБА_7 та ПрАТ СК «НЗУ України» ухвалений з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку не зазначає та жодним чином не обгрунтовує задоволення лише частини позовних вимог потерпілого. Вказує, що судом не враховано характер та обсяг страждань потерпілого, характер немайнових втрат, стан його здоров`я. Також судом при вирішенні питання щодо цивільного позову не враховано те, що обвинувачений ОСОБА_7 не має реальної можливості відшкодувати потерпілому ОСОБА_9 матеріальні збитки, зазначені у вироку, натомість цивільний відповідач ПрАТ «СК «НЗУ Україна» несе цивільну відповідальність перед позивачем в силу договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № А1/9999375 від 22 липня 2016 року. Згідно п. 4 даного полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю становить 200 000 грн., за шкоду заподіяну майну 100 000 грн. Таким чином усі матеріальні збитки завдані ОСОБА_9 згідно вказаного полісу цілком і повністю можуть бути відшкодовані цивільним відповідачем ПрАТ «СК «НЗУ Україна» реально, на відміну від цивільного відповідача ОСОБА_7 . Крім того, зазначає, що суд безпідставно вирішив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 лише матеріальну шкоду, а в позовних вимогах про стягнення солідарно з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» відмовив, що в свою чергу суперечить вимогам ст. ст. 22, 23 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортнихт засобів», що призвело до неправильного вирішення цивільного позову.

Просить змінити оскаржуваний вирок суду в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_9 , стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 500 000 грн.; стягнути з ПрАТ «СК «НЗУ Україна», ОСОБА_7 та ОСОБА_13 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 135 319, 54 грн., що були витрачені на лікування, солідарно; матеріальну шкоду в розмірі 21 413,25 грн., що була спричинена пошкодженням мотоцикла, солідарно; витрати на проведення незалежної експертної оцінки транспортного засобу в розмірі 1000 грн.; витрати на правову допомогу в розмірі 8600 грн.

Витрати пов`язані з розглядом справи, покласти на відповідачів.

У запереченнях на апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду в частині цивільного позову залишити без змін, у зв`язку з тим, що такий є законним. Зазначає, що судом першої інстанції вірно враховано те, що потерпілий ОСОБА_14 при вчиненні ДТП перебував в стані алкогольного сп`яніння, а також те, що керував мотоциклом без шолома, а відсутність шолома сприяла отримання більш тілесних ушкоджень.

Заслухавши доповідь судді, думку потерпілого ОСОБА_9 та його представника адвоката ОСОБА_10 на підтримання апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 та прокурора, які просили вирок суду залишити без змін, розглянувши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини вчиненого обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

Висновок суду про доведеність його вини ґрунтується на досліджених у судовому засіданні доказах, які детально викладенні у вироку і яким суд дав належну оцінку, і в апеляційній скарзі не оспорюється.

Разом з тим, що стосується позовних вимог потерпілого ОСОБА_9 , то, на думку колегії суддів, місцевий суд при вирішені таких прийшов до передчасного висновку про часткове задоволення цивільного позову.

І з матеріалів справи, зокрема з мотивувальної частини вироку видно, що судом першої інстанції у мотивувальній частині вироку не зазначено та жодним чином не обгрунтовано часткове задоволення позовних вимог, не враховано характер та обсяг страждань, характер немайнових втрат, стан його здоров`я. Крім того, судом не враховано, що цивільний відповідач ПрАТ «СК «НЗУ Україна» несе цивільну відповідальність перед позивачем в силу договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № А1/9999375 від 22 липня 2016 року. Згідно п. 4 даного полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю становить 200 000 гривень, за шкоду заподіяну майну 100 000 гривень.

При цьому, залучивши ПрАТ «СК «НЗУ Україна» в якості цивільного відповідача, суд першої інстанції розглянув справу у відсутності представника даного цивільного відповідача, не вручивши при цьому останньому копію позовної заяви, не вияснивши чи звертався потерпілий до згаданого ПрАТ про відшкодування йому понесених збитків, тощо.

А твердження суду у вироку про те, що оскільки ПрАТ «СК «НЗУ Україна» відповідає перед позивачем в силу договору, а не з делікатних правовідносин, то не може нести саме солідарну відповідальність разом із заподіювачем матеріальної та моральної шкоди є безпідставним, неправильним та необґрунтованим.

Тим самим, на думку колегії суддів, судом першої інстанції при розгляді та прийнятті рішення по цивільному позову допущена істотна неповнота судового розгляду, яка тягне за собою скасування даного вироку суду в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 з направленням матеріалів в суд першої інстанції для розгляду цього питання в порядку цивільного судочинства.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з зазначених вище підстав, а апеляційна скарга представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 409, 418 та 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 задоволити частково.
Вирок Жовківського районного суду Львівської області від 23 червня 2018 року щодо ОСОБА_7 в частині вирішення цивільного позову скасувати та призначити в цій частині новий розгляд в Жовківському районному суді Львівської області в порядку цивільного судочинства.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді: