Справа №592/9280/13-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/511/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою з доповненнями засудженого ОСОБА_8 , на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 березня 2019 року, якою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину Російської Федерації, уродженцю м. Суми, не працюючому, не одруженому, проживаючому в АДРЕСА_1 ,

засудженому за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 грудня 2013 року за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років,

відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування в строк відбування покарання час знаходження в установі попереднього ув`язнення, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2019 року засуджений ОСОБА_8 одночасно звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми та Зарічного рай онного суду м. Суми із клопотанням про зарахуванням йому в строк відбування покарання строк перебування його в місцях попереднього ув`язнення для участі в судовому провадження за нововиявленими обставинами, у відповідності до положень ч. 5 ст. 72 КК України, а саме: з 05.05.2014 року по 29.10.2014 року та з 29.11.2014 року по 06.03.2016 року. Свої вимоги мотивував тим, що в зазначений час тимчасово перебував у слідчому ізоляторі, куди був переведений у зв`язку з розглядом його заяви про перегляд справи за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 березня 2019 року дані клопотання ОСОБА_8 (провадження №1-в/592/183/19 та №1-в/591/136/18) об`єднані в одне провадження.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 березня 2019 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування йому у строк відбування покарання часу знаходження в установі попереднього ув`язнення, а саме: з 05.05.2014 року по 29.10.2014 року та з 29.11.2014 року по 06.03.2016 року з розрахунку один день перебування в установлені попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що положення ч. 5 ст. 72 КК України поширюється на осіб щодо яких під час відбування покарання здійснюється досудове розслідування та судове провадження в іншому кримінальному провадженні не пов`язаному з тим, за яким він відбуває покарання.

У поданій апеляційній скарзі та доповненні до неї засуджений ОСОБА_8 , посилаючись на недотримання судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, невірному застосуванню закону України про кримінальну відповідальність, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою або зарахувати йому у строк покарання відбуте ним у СІЗО м. Суми покарання, згідно до положень п. Г ч. 5 ст. 72 КК України, або направити до суду першої інстанції.

На переконання засудженого, місцевим судом безпідставно відмовлено у задоволенні його клопотання про зарахування у строк покарання відбування ним покарання у місці попереднього ув`язнення.

При цьому, звертає увагу суду на висновки викладені Верховним Судом у постанові від 29.08.2018 року по справі №663/537/17 щодо порядку застосування положень ч. 2 ст. 72 КК України.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, пояснення засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу з доповненнями і просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України рішення суду повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднім ув`язненням є запобіжний захід який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Як встановлено судом першої інстанції та як вбачається з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_8 , вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 грудня 2013 року ОСОБА_8 було засуджено за ч.1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у вигляді 13 років позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_8 визначено обчислювати з моменту затримання, тобто з 03.06.2013 року.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 27 лютого 2014 року, вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 грудня 2013 року було залишено без змін.

Отже, вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 грудня 2013 року відносно ОСОБА_8 набрав законної сили 27 лютого 2014 року.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 08.08.2016 року, ОСОБА_8 , за вироком цього суду від 02 грудня 2013 року, було зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у період з 03.06.2013 року по 27.02.2014 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, строком попереднього ув`язнення за даним вироком є період з 03.06.2013 року по 27.02.2014 року, який був зарахований засудженому ОСОБА_8 у строк відбування покарання вказаними ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми.

Доводи засудженого ОСОБА_8 про зарахування в строк покарання строку перебування в установі попереднього ув`язнення протягом розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 грудня 2013 року, з 05.05.2014 року по 29.10.2014 року та з 29.11.2014 року по 06.03.2016 року, тобто після 27.02.2014 року, є безпідставними, оскільки цей період не є попереднім ув`язненням і не може бути зараховано за правилами ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України від 26.11.2015 р. № 838-VІІІ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання»). До таких висновків обґрунтовано дійшов і суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого.

Щодо посилання засудженого ОСОБА_8 у своїх доводах, на висновки викладені Верховним Судом у постанові від 29.08.2018 року по справі №663/537/17, то їх слід визнати безпідставними, оскільки в даній постанові Верховний Суд висловився щодо дії в часі положення ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції Закону №838-VIIІ від 26.11.2015 року), а не щодо зарахування строку перебування засудженим в слідчих ізоляторах після набрання вироком законної сили.

Строк перебування засудженого в слідчому ізоляторі, куди його було етаповано в зв`язку з розглядом його заяв про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, не є строком попереднього ув`язнення, в розумінні положень ч. 5 ст. 72 КК України.

Колегія суддів звертає увагу також і на те, що ч. 5 ст. 75 КК України взагалі не містить пункту «Г», на який посилається засуджений як на підставу для зарахування йому строку перебування в умовах слідчого ізолятора у строк відбування покарання.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 .

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, яка відповідає вимогам ст. 370 КПК України щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості та підстави для її зміни чи скасування відсутні, а відтак апеляційна скарга засудженого ОСОБА_8 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 березня 2019 року, якою відмовлено ОСОБА_8 в задоволенні клопотання про зарахування в строк відбування покарання часу знаходження в установі попереднього ув`язнення з розрахунку один день перебування в установі попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, залишити без зміни, а його апеляційну скаргу з доповненнями на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4