Провадження № 1-кс/643/7655/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2019 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова
ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши увідкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 погоджено з прокурором про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні №0006118 від 13.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358, ч. 3 ст. 190 КК України,
встановив:
Клопотанням, погодженим з прокурором, яке надійшло на розгляд слідчому судді, слідчий ставить питання про надання тимчасового доступу доступ до речей і документів та вилучення оригіналів, що перебувають у інвентаризаційній справі стосовно усіх об`єктів нерухомості, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , яка знаходиться в Комунальному підприємстві « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Харківської міської ради за адресою: АДРЕСА_2 .
В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0006118 від 13.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358, ч. 3 ст. 190 КК України.
Розглянувши клопотання, вивчивши додані до нього документи, щодо вмотивованості поданого до суду клопотання, приходжу наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Звертаючись з даним клопотанням, слідчий залишив поза увагою ту обставину, що збирання доказів, в тому числі і речових, відбувається через інститут слідчих дій (зокрема, вилучення в ході огляду, проведення обшуку). Неправильне розуміння органом досудового розслідування положень кримінального процесуального закону фактично зумовлює підміну слідчих дій заходом забезпечення кримінального провадження.
Так, слідчий суддя, згідно з ч. 4 ст. 132 КПК для оцінки потреб досудового розслідування зобов`язаний врахувати можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. У цьому контексті потрібно враховувати, що речі і документи могли би бути отримані шляхом проведення слідчих дій, тобто без застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК саме слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 160 КПК у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів повинні бути зазначені підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи. Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 163 КПК, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність підстав вважати, що ці речі або документи перебувають чи можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи.
Крім того, слідчий суддя, звертає увагу, що тимчасовий доступ може бути розглянуто слідчим суддею без виклику особи у володінні якої знаходяться речі і документи, якщо стороною кримінального провадження, що звертається із клопотанням, буде доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей і документів.
Вищезазначені вимоги проігноровано слідчим, формально пославшись на проведення розгляду вказаного клопотання без виклику осіб, у володінні яких перебуває вказана інформація для забезпечення дотримання розумних строків досудового розслідування.
Крім того, слідчий посилаючись в клопотанні на необхідність проведення судових експертиз, відповідних постанов до клопотання слідчому судді не надає.
Таким чином, приходжу висновку, що клопотання слідчого про надання доступу до речей і документів обґрунтовано лише формально, до нього не додано жодного доказу на обґрунтування доводів, зазначених в клопотанні, що має наслідком відмову в задоволенні клопотання.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.132, 159, 160, 163,164 , 372 КПК України, слідчий суддя -
постановив :
У задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1