Провадження №11-кп/801/1224/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001094 від 15.05.2019 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 09.08.2019р., яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Горлівка Донецької області, українку, громадянку України, із неповною середньою освітою, не працюючу, не одружену, має на утриманні двоє малолітніх дітей, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судиму,
визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначено їй покарання у виді 2 років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку терміном 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
Відповідно до вимог п.1, 2 ч.1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України (редакції від 07.09.2016 року №1492-VIII) зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирішено питання з накладеним арештом та речовими доказами.

За участю прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , 15 травня 2019 року, знаходячись на території ринку «Привокзальний» в м. Вінниці, помітила у ОСОБА_9 на плечі жіночу сумку, після чого у ОСОБА_10 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись жагою легкої наживи та незаконного збагачення, будучи впевненою, що за її діями ніхто не слідкує, ОСОБА_11 , діючи таємно, шляхом вільного доступу із сумки ОСОБА_9 здійснила крадіжку гаманця, який для потерпілої не має матеріальної цінності, всередині якого знаходились банківська картка «Приват Банк» № НОМЕР_1 , один долар США, чеки та дисконтні карти різних магазинів, які також для потерпілої не мають матеріальної цінності, а також грошові кошти в сумі 521 гривень, та помістила його під кофту за пояс штанів.
В подальшому ОСОБА_7 разом з викраденим майном покинула місце події, тим самим спричинивши матеріальної шкоди ОСОБА_9 на суму 521 гривня.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 просить змінити вирок в частині призначеного покарання, у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим через суворість, та призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Свої вимоги захисник мотивує тим, що суд першої інстанції належним чином не врахував особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, тяжкість вчиненого злочину та скоєння злочину за збігом тяжких сімейних обставин у яких опинилась обвинувачена.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , яка просила здійснити апеляційний розгляд у її відсутність, та просить змінити вирок в частині покарання, зважаючи на те, що судом без достатніх підстав не затверджено угоду про примирення між обвинуваченою і потерпілою, не враховано всі пом`якшуючі обставини, а також те, що ОСОБА_7 є переселенкою з окупованої території Донецької області, яка тимчасово зареєстрована в місті Мерефа Харківської області та в пошуках працевлаштування буде обмежена в пересуванні через покладені на неї обов`язки, також повідомив, що обвинувачена ОСОБА_7 прийме міри до сплати штрафу, незважаючи на сумніви в цьому суду першої інстанції, прокурор заперечив проти апеляційної скарги та вважає вирок суду законним та обґрунтованим, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції щодо наявності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, є обґрунтованим і законним та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Істотних порушень вимог КПК, які були би підставою для скасування судового рішення у провадженні не встановлено.

Судовий розгляд даного провадження був проведений із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому апеляційний розгляд стосується лише призначеного покарання.

Судом вірно встановлено при призначенні покарання відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність обставин, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, взято до уваги, що вчинений злочин є злочином середньої тяжкості, думку потерпілої, яка не просила про суворе покарання, а також особу обвинуваченої, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, має на утриманні двох малолітніх дітей, тобто ряд обставин, які значно пом`якшують покарання, та які стали підставою для відмови у застосуванні покарання у виді штрафу, і обрано покарання, яке в санкції статті є найбільш суворим, те що застосована ст. 75 КК України не зменшує тяжкість покарання.

Проте при альтернативних покараннях в санкції статті за якою особа визнається винною, суд мав би навести відповідні мотиви неможливості застосування більш м`яких видів покарання.

Окрім наведених обставин, апеляційний суд бере до уваги розмір викраденого та повернення викраденого майна потерпілій, з потерпілою обвинувачена помирилися та просили затвердити угоду, проте суд відмовив у її задоволенні з тих підстав, що у суду виник сумнів у спроможності сплатити штраф, незважаючи на отримання грошових виплат про що повідомила обвинувачена, також бере до уваги, що обвинувачена ОСОБА_7 є переселенкою, оскільки переїхала з малолітніми дітьми з окупованої території України та намагається працевлаштуватись, чому не буде сприяти наявність іспитового строку, а тому вважає, що покарання у виді штрафу буде достатнім для виправлення ОСОБА_7 і мінімальний розмір штрафу, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України також є таким, що дозволяє обвинуваченій його сплатити, незважаючи на матеріальний стан, і виправитись без застосування іспитового строку.

На підставі викладеного та керуючись ст. 403, 404, 407, 409, 414, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 задовільнити.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 09.08.2019р. щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. на користь держави.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на протязі 3 місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя