Номер провадження: 11-кп/813/1810/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,
перекладача ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 24.10.2019 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 в кримінальному провадженні №0001002 від 28.12.2012 року, -

встановив:
оскарженою ухвалою районного суду продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 23.12.2019 року, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тазбичі, республіки Чечня Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживав в орендованому житлі за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у кримінальному провадженні №0001002 від 28.12.2012 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.289 КК України.

З представлених апеляційному суду матеріалів убачається, що в Київському районному суді м. Одеси перебуває на розгляді кримінальне провадження №0001002 від 28.12.2012 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження судом розглянуто питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 . Прокурор просив продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою. Обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.10.2019 року продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 23.12.2019 року.

Мотивуючи прийняте рішення про продовження строку тримання під вартою, районний суд врахував дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, відсутність міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання і реєстрації, та врахував, що доведені ризики, які існували при обранні запобіжного заходу, не знизились та не відпали, і що жоден з більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної поведінки обвинуваченого.

Не погоджуючись з рішенням суду захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Вказує, що в оскаржуваній ухвалі не наведено жодних підстав чому саме неможливо обрати будь-який інший альтернативний запобіжний захід, встановлено непомірний розмір застави без врахування матеріального становища обвинуваченого, відомостей щодо віку та стану здоров`я. Разом з тим, зазначив, що в зазначеній ухвалі відсутні відомості щодо перебування на утриманні ОСОБА_8 чотирьох неповнолітніх дітей та не враховані вимоги ст. 132 КПК України. Досудове розслідування по вказаному провадженні вже закінчене, кримінальна справа з 20.08.2013 року на розгляді Київського районного суду м. Одеси, а обвинувачений ОСОБА_8 перебуває під вартою тривалий час.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали справи; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 289 КК України, який відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

За змістом ст. 331 КПК України до спливу двомісячного строку з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовую, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, районний суд виконав вимоги ст.ст. 199, 331 КПК України та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

З наданих апеляційному суду матеріалів убачається, що на стадії розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 останній обґрунтовано обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
Мотивуючи не можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, прокурор зазначив, що раніше доведені ризики не знизились і не відпали, а саме: ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не працює, не має постійного джерела доходів, постійного місця проживання і реєстрації, відсутні міцні соціальні зв`язки, перебував у розшуку та намагався незаконного перетнути Державний кордон України, порушив письмове зобов`язання без дозволу уповноваженої особи не залишати м. Одеса, залишив її, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Апеляційний суд вважає, що тяжкість та обґрунтованість пред`явленого на даній стадії судового розгляду обвинувачення ОСОБА_8 , а також існування ризиків, а саме: обвинувачений, який міцних соціальних зв`язків не має, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, був оголошений в розшук та був затриманий при спробі незаконного перетину кордону, незаконно впливати на потерпілого в кримінальному провадженні; виправдовують продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , та дають апеляційному суду можливість прийти до висновку про обґрунтованість рішення районного суду про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

При розгляді апеляційної скарги захисника, виконуючи вимоги ст. 8 Конституції України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналіз практики Європейського суду щодо тлумачення положення «розумний строк» свідчить: в рішенні у справі «Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства» Суд роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

У розумінні Європейського суду для визначення того, чи була тривалість певного строку розумною, передусім встановлюється початок цього строку та його закінчення. Строк, який слід брати до уваги у зазначеному відношенні, охоплює собою все провадження.

Аналіз наданих апеляційному суду копій матеріалів провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , пояснень сторони захисту, свідчить про те, що кримінальне провадження перебуває на розгляді суду першої інстанції тривалий час. Протягом цього часу обвинувачений тримається під вартою, але судовий розгляд не завершений.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд вважає таку невиправдану тривалість розгляду даного кримінального провадження неприпустимою, що з огляду на положення ч. 4 ст. 28 КПК України, тягне за собою порушення принципу розумності строку розгляду справи та відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги захисника без задоволення та залишення ухвали суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 370-372, 376, 404, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 24.10.2019 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів в кримінальному провадженні №0001002 від 28.12.2012 року - залишити без змін.
Звернути увагу Київського районного суду м. Одеси на необхідність вжиття термінових заходів щодо дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, у відповідності до вимог ст. 28 КПК України.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4