УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, фізичної особи - підприємця, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2019 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190; ч. 4 ст. 190; ч.2 ст. 28, ч. 4 ст. 358; ч. 2 ст. 209 КК України, у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесені до ЄРДР за № 0000269 від 28.11.2012 року,

в с т а н о в и в :

у провадження слідчого судді 21.10.2019 року надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_7 , який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000269 від 23.11.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190; ч.4 ст.190; ч.4 ст.190; ч.4 ст.358, ч.2 ст.209 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.4 ст.358; ч.2 ст.190; ч.4 ст.190; ч.2 ст.209 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що Київською місцевою прокуратурою № 10 здійснюється нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0000269 від 23.11.2012 року.

16.10.2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.4 ст.358; ч.2 ст.190; ч.4 ст.190; ч.2 ст.209 КК України, серед яких є особливо тяжкий злочин.

Доказів для повідомлення ОСОБА_6 про підозру вставлено достатньо.

Наявність ризику переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду підтверджується тим, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, покарання за які передбачено виключно у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 12 років з конфіскацією всього майна, що враховуючи також той факт, що останній має нерухоме майно на території України, само по собі детермінує вказаний ризик.

Крім того, в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки повторності та рецидиву вчинення злочинів, що вказує на те, що останній може продовжити вчинення злочинів проти власності осіб.

Крім того, на сьогоднішній день у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що ОСОБА_6 з метою уникнення відповідальності, перебуваючи не під контролем та наглядом правоохоронних органів, може знищити, сховати або спотворити речі і документи, які на момент звернення до суду із клопотанням не перебувають у володінні органу досудового розслідування, однак мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, невстановлених досудовим розслідуванням інших фігурантів провадження.

А тому, на думку сторони обвинувачення застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою являється єдиним способом, передбаченим чинним законодавством.

Прокурор підтримала клопотання, з мотивів у ньому наведених та просила задовольнити його.

Захисники та підозрюваний заперечували щодо задоволення клопотання, зазначивши про те, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не ґрунтується на матеріалах клопотання, тобто, є необґрунтованою, останній не вчиняв будь-яких протиправних дій, докази, які долучені до клопотання на підтвердження повідомленої підозри не підтверджують її, ризики можливої неналежної процесуальної поведінки підозрюваної наведені формально. Крім того, зауважили, що ОСОБА_6 , раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, працює, де характеризується позитивно, має сталі соціальні зв`язки, на утриманні малолітню дитину, дружину яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною та постійне місце проживання.

Вивчивши клопотання, додатки до нього, заслухавши прокурора, захисників та підозрюваного, вивчивши документи долучені стороною захисту, приходжу до висновку про відмову у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Частиною 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Разом з тим, частиною 2 цієї статті передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Як убачається 16 жовтня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.4 ст.358; ч.2 ст.190; ч.4 ст.190; ч.2 ст.209 КК України КК України.

В ході судового розгляду встановлено, що на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_6 прокурор у самому клопотанні на конкретні докази не послався, разом із тим до клопотання долучив копії матеріалів кримінального провадження , якими на його думку обґрунтовується повідомлена підозра.

Проаналізувавши долучені стороною обвинувачення до клопотання матеріали, приходжу до висновку, що вони не містять будь-яких даних, які б поза розумним сумнівом свідчили про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.4 ст.358; ч.2 ст.190; ч.4 ст.190; ч.2 ст.209 КК України, та які б могли переконали неупередженого спостерігача, що останній можливо вчинив дані злочини.

Зокрема, у наданих слідчому судді матеріалах, в тому числі в повідомленні про підозру, не міститься об`єктивних даних на підтвердження вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.4 ст.358; ч.2 ст.190; ч.4 ст.190; ч.2 ст.209 КК України.

Більше того, слід звернути увагу на те, як саме викладено юридичне формулювання підозри у тексті цього процесуального документу.

Так, у тексті повідомлення про підозру зазначено, що вчинення інкримінованих злочинів ОСОБА_6 інкримінується за попередньою змовою групою осіб.

Разом із тим, у поясненнях ОСОБА_6 та протоколах його допиту у якості свідка наявні дані про те, що він, одразу після закінчення навчального закладу влаштувався на посаду юрисконсульта в юридичну фірма «Правовест» та за дорученням керівництва фірми проводив поточну інвентаризацію нежилих приміщень за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , для чого отримував пакети правовстановлюючих документів від безпосереднього керівника ОСОБА_8 , що на переконання суду саме по собі свідчить про виконання ним своїх службових обов`язків та не вказує на наявність у діях ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Показання свідків протоколи допиту, яких долучені до клопотання, дані протоколів впізнання, підтверджують те, що ОСОБА_6 виконував свої функціональні обов`язки за дорученням керівника юридичної компанії у якій він працював та не містять даних, які б свідчили про причетність до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

При цьому жоден зі свідків не повідомив обставин, які б могли свідчити про причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, а також про його обізнаність про підроблення документів, наданих йому у пакеті документів, для подачі в БТІ, тощо.

Натомість стороною захисту надані дані щодо відсутності статків у ОСОБА_6 , або про здійснення ним витрат, які б могли свідчити про його незаконне збагачення, через заволодіння чужим майном шляхом обману у великих розмірах та легалізації доходів.

З урахуванням наведеного вище, стороною обвинувачення не доведено наявності обґрунтованої підозри, а також в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України, наявності вагомих доказів причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Тобто у даному випадку, виходячи із положення п.3 ч.3 ст. 132 КПК України, взагалі не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_6 .

Окрім того, у клопотанні та в судовому засіданні прокурори зазначили, що підставами для застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного є наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

Разом із тим, відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» та у рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

Частиною другою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Оцінюючи дані про наявність ризиків можливої неправомірної процесуальної поведінки ОСОБА_6 , на які послався прокурор у клопотанні та в судовому засіданні, приходжу до висновку, що слідчому судді не доведено, що зазначені ризики, дійсно мають місце.

Беручи до уваги наведене, а також дані про особу ОСОБА_6 , він раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, працює, характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину та дружину, має постійне місце проживання та реєстрації, на всі виклики до органу досудового розслідування, перебуваючи у статі свідка з`являвся, що в сукупності свідчить про недоведеність та про формальне наведення стороною обвинувачення ризиків.

Отже, слідчим та прокурором не доведено всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

А тому, доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри та відсутності ризиків, заслуговують на увагу.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що під час судового розгляду прокурором не доведено обґрунтованості підозри поза розумним сумнівом та наявності ризиків, тобто всіх обставин зазначених у ч. 1 ст. 194 КПК України, у відповідності до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 2, 3, 8, 17, 14, 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 199,309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 190; ч. 4 ст. 190; ч.2 ст. 28, ч. 4 ст. 358; ч. 2 ст. 209 КК України, у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесені до ЄРДР за № 0000269 від 28.11.2012 року.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним та/або його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали оголосити о 08 год. 00 хв. 25 жовтня 2019 року.

Слідчий суддя