печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за клопотанням представника Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛЛ ІНВЕСТ» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000120,-
ВСТАНОВИВ:
04.06.2019 року до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛЛ ІНВЕСТ», про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвал слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від №757/9637/19-к від 27.02.2019 у кримінальному провадженні № 0000120. В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що ТОВ «МІЛЛ ІНВЕСТ» є добросовісним набувачем та власником об`єктів нерухомого майна, не має жодного відношення до кримінального провадження, а позбавлення його права розпорядження майном не відповідає закону, право власності набуто на підставі законного рішення суду, яке на сьогоднішній день не оскаржене та є чинним. Крім того, зазначається що на даний час заподіяна шкода в рамках кримінального провадження є не встановлена, а отже відсутні підстави утримувати під арештом об`єкти нерухомого майна. Подальший арешт майна завдає шкоди діловій репутації ТОВ «МІЛЛ ІНВЕСТ», який не має жодного відношення до кримінального провадження, і тому, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є необґрунтованим. Заявник в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом. Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів. Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку. Судовим розглядом за наданими матеріали встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000120 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України за фактом постановлення рішення Чернігівським окружним адміністративним судом від 14.02.2018 у справі №825/2374/17 за адміністративним позовом, яким позовні вимоги задоволено в повному обсязі, та надано Головному управлінню ДФС у Чернігівській області дозвіл на погашення податкового боргу у сумі 2 581 706,36 грн., за рахунок майна Державного підприємства «Ніжинський комбінат хлібопродуктів» (код ЄРДПОУ 00952634), що перебуває у податковій заставі. З тексту ухвали вбачається, що на підставі вказаного рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.02.2018 у справі №825/2374/17, Головним управлінням ДФС у Чернігівській області з метою реалізації майна, належного Державному підприємству «Ніжинський комбінат хлібопродуктів» (код ЄРДПОУ 00952634), 26.11.2018 укладено Договір доручення на продаж майна на аукціоні № 12030/10/25-01-17-02-31 з ТОВ «Центр брокерських послуг», а також Договір доручення на організацію аукціону № 12031/10/25-01-17-02-31 від 26.11.2018, який укладений між Головним управління ДФС у Чернігівській області та Товарною біржею «Міжрегіональна товарно-промислова біржа». В результаті проведеного аукціону, 20.12.2018 між Головним управлінням ДФС у Чернігівській області, як продавцем, Державним підприємством «Ніжинський комбінат хлібопродуктів», як боржником-платником податків, та ТОВ «АГРОУ» (код ЄРДПОУ 42299606), як покупцем, укладено Договір купівлі-продажу майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі за №78/18-Д (далі-Договір). При винесенні ухвали про арешт майна, встановлено, що 20.12.2018 ТОВ «АГРОУ» (код ЄРДПОУ 42299606) здійснено відчуження придбаного майна, згідно Договору, на користь ТОВ «МІЛЛ ІНВЕСТ» (код ЄРДПОУ 42292360), яке, в свою чергу, передало вказане майно в оренду ТОВ «ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП» (код ЄРДПОУ 42272542). З мотивувальної частини ухвали про арешт майна слідує, що у складських приміщеннях Філії «Хлібна база №87» Державного підприємства «Ніжинський комбінат хлібопродуктів» знаходилось зерно поклажодавців у загальному обсязі 40 тис. тон, орієнтовна вартість якого складає близько 200 мільйонів гривень. Вказане зерно належить поклажодавцям яким, зокрема, є Державна продовольча зернова корпорація (ПАТ «ДПЗКУ») та яке, згідно цивільно-правових угод, зберігалось Державним підприємством «Ніжинський комбінат хлібопродуктів». Відтак, вказане зерно, загальний обсяг якого складає 40 тис. тон, орієнтовною вартістю близько 200 мільйонів гривень, разом із відчуженим нерухомим майном Державного підприємства «Ніжинський комбінат хлібопродуктів» перейшло у протиправне володіння ТОВ «МІЛЛ ІНВЕСТ» (код ЄРДПОУ 42292360), користувачем якого є ТОВ «ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП» (код ЄРДПОУ 42272542). Вказане зумовлює можливі ризики незаконного відчуження зерна третіми особами, у тому числі із числа службових осіб ТОВ «МІЛЛ ІНВЕСТ» (код ЄРДПОУ 42292360) та ТОВ «ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП» (код ЄРДПОУ 42272542), що стало можливим внаслідок прийняття рішення Чернігівським окружним адміністративним судом 14.02.2018 у справі №825/2374/17. У зв`язку з наведеним 19.02.2019 слідчим прийнято рішення про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні 33 об`єкта нерухомого майна ДП «Ніжинський комбінат хлібопродуктів», яке незаконно відчужено на користь ТОВ «АГРОУ» та, на даний час, перебуває у власності ТОВ «МІЛЛ ІНВЕСТ». Ухвалою слідчого судді від 27.02.2019 №757/9637/19-к задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на майно з метою збереження речових доказів, оскільки воно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, є предметом кримінального правопорушення, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів, шляхом заборони розпорядження, а саме: об`єкти нерухомого майна, що розташовані за адресою: вул. Східна, 13, м. Бахмач, Бахмацький район, Чернігівська область. Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність в заявника права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна. Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Так, як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м.Києва від 27.02.2019 №757/9637/19-к при накладенні арешту слідчий суддя керувався вимогами ст. 173 КПК України, врахував, що арешт необхідний з метою забезпечення зберігання речових доказів, оскільки вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, а також є предметом кримінального правопорушення. Наряду з вказаним, слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, встановив, що таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження. Також зазначив, що незастосування засобу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вказане майно, може призвести до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. При накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів, слідчий суддя самостійно перевіряє відповідність ознак майна критеріям, передбаченим ст. 98 КПКУ України З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні. Зазначена правова підстава для накладення арешту на майно є самостійною правовою підставою та Закон не ставить в залежність можливість накладення арешту на таке майно з процесуальним статусом особи, у володінні якої воно перебуває. А отже, майно, яке має ознаки, визначені у ч. 2 ст. 167 КПК України, може підлягати арешту у кримінальному провадженні, в якому не повідомлено про підозру жодній особі, а відтак посилання представника заявника, що ТОВ «МІЛЛ ІНВЕСТ» не має відношення до кримінального правопорушення, як на одну з підстав для скасування арешту, слідчий суддя не приймає уваги. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності. Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98). Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що означені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що в подальшому в застосуванні арешту відпала потреба, оскільки за встановлених обставин вбачається, що підстави на які посилається представник заявника, що на його думку, свідчать про необхідність скасування вказаного арешту, є предметом перевірки органу досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000120. За вказаних обставин, під час судового розгляду даного клопотання за наданими матеріали, встановлено, що втручання органу досудового розслідування у право власності ТОВ «МІЛЛ ІНВЕСТ» обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та відповідності верховенства права. Також, слідчим суддею встановлено, що даний час забезпечується «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав ТОВ «МІЛЛ ІНВЕСТ» та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти. Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованості накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в продовженні дії такого заходу, а відтак слідчий суддя приходить до висновку, про наявність підстав для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності та вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 532 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛЛ ІНВЕСТ» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000120.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1