Справа № 362/3470/19
Провадження № 1-кп/362/363/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2019 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарi ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області кримінальне провадження № 120 181 101 400 021 31 від 11.12.2018 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Челябінськ Росії, українця, громадянина України, із середньою освітою, пенсіонера, з інвалідністю І Б групи, ветерана війни, неодруженого, без адреси місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 17.03.2000 року вироком Феодосійського міського суду АР Крим за ч. 3 ст. 141 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років; звільненого умовно-достроково 21.02.2004 року на підставі постанови Алчевського міського суду Луганської області від 13.02.2004 року із застосуванням ст. 81 КК України на невідбутий строк покарання 2 роки 1 місяць 22 дні;

- 21.09.2010 року вироком Шевченківського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк встановлено тривалістю в 1 рік;

- 15.06.2011 року вироком Подільського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць; звільненого на підставі статті 2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року за постановою Дзержинського районного суду міста Харкова від 04.07.2014 року,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2018 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Opel Zafira», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі «Київ Одеса» з м. Київ до м. Біла Церква, разом з ОСОБА_5 , який сидів на передньому пасажирському сидінні. Проїжджаючи неподалік с. Митниця, Васильківського району, Київської області, 45 км. + 100 м., ОСОБА_4 здійснював випередження вантажного автомобіля в крайній лівій смузі руху. В порушення вимог п. 2.3 б) ПДР України, відповідно до якого «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», ОСОБА_4 не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, та, порушуючи вимоги п. 12.1 ПДР України, відповідно до якого «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, у зв`язку з чим втратив керування транспортним засобом, і як наслідок допустив зіткнення з бетонним відбійником з лівого боку, що розділяє протилежні напрямки руху, та в послідуючому допустив перекидання автомобіля на проїжджій частині автодороги.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Opel Zafira», ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 005 від 10.01.2019 у ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження: Закритий багато уламковий перелом середньої та нижньої третини правої плечової кістки зі зміщенням уламків.

Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, можливо в строк та за обставин, вказаних в ухвалі, тобто в умовах дорожньо-транспортної пригоди.

Тілесні ушкодження у ОСОБА_5 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, оскільки викликали тривалий розлад здоров`я (більше 21 діб).

Таким чином, грубе порушення водієм автомобіля «Opel Zafira», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 , вимог пунктів 2.3 б) та 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді отримання середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

За згодою всіх учасників судового провадження, у відповідності з нормою ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 , свою винність визнав повністю і по суті пред`явленого обвинувачення пояснив, що в обвинувальному акті все зазначено правильно і відповідає дійсності. Так, він, дійсно, у день, час, та, за обставин, вказаних в обвинуваченні скоїв дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої потерпілому ОСОБА_5 було заподіяно тілесні ушкодження. Пояснив, що на момент ДТП він був втомлений, поспішав і перевищив швидкість руху.

Потерпілий в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого у вчиненому знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні показаннями обвинуваченого, які не суперечать обставинам викладеним в обвинувальному акті.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обговорюючи питання про вид і розмір покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений не має місця реєстрації, постійно проживає у Васильківському районі Київської області, де має характеристику без негативних відомостей, неодружений, пенсіонер, ветеран війни, має інвалідність, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, судимий.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання відповідно до статей 66, 67 КК України немає.

З урахуванням усіх фактичних обставин у справі, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, відсутності обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції частини статті КК України, яка передбачає покарання за даний злочин, у вигляді штрафу, як достатнє для виправлення засудженого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення, передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

При цьому, суд зважає на встановлені кримінальним законом обмеження у вигляді неможливості призначення покарання у виді виправних робіт та обмеження волі непрацездатним особам та особам з інвалідністю І групи, до яких відноситься обвинувачений.

Крім того, приймаючи до уваги, що в судовому засіданні під час розгляду справи не встановлено будь-яких фактичних данних про те, що обвинувачений систематично або раніше вже порушував вимоги Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим притягався до адміністративної або кримінальної відповідальності, суд вважає, що відсутня необхідність призначення обвинуваченому додаткового покарання.

Підстави для застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України відсутні.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути процесуальні витрати по справі на залучення експерта, що підтверджені документально.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 369 371, 373, 374 КПК України,

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по справі в сумі 1 716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) гривень 00 копійок.

Речові докази:

-автомобіль марки «Opel Zafira», номерний знак НОМЕР_2 , який за розпискою від 08.01.2019 року переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити останньому за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий