Провадження №11-сс/801/798/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28 листопада 2019 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Вінниці, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

27.11.2019 до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ Київського відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_8 , яке погоджене з прокурором про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .
Встановлено, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001285 від 10.10.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як попередньо вчинивши 07.03.2019 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України (обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні вказаного злочину на даний час перебуває на розгляді у Вінницькому міському суді Вінницької області), на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та 20.09.2019 року вчинив новий умисний злочин проти власності.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що ризики визначені у ст. 177 КПК України виправдовують необхідність тримання підозрюваного під вартою.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання та матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.
Проте, клопотання органу досудового розслідування про наявність в кримінальному провадженні ризиків, які обумовлюють доцільність застосування тримання підозрюваного під вартою фактично обґрунтовано лише тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого злочину, який є середньої тяжкості. Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Доводи клопотання слідчого в тій частині, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.
Незважаючи на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні середньої тяжкості кримінального правопорушення, визнає вину у скоєному кримінальному правопорушенні. Також в судовому засіданні місцевим судом було встановлено, що підозрюваний жодним чином не переховувався від органів досудового розслідування, а навпаки всіляко сприяє слідству у встановленні істини по справі.
В ході судового розгляду було встановлено, що ризики не виправдовують застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 листопада 2019 року клопотання слідчого СВ Київського відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_8 , в рамках кримінального провадження № 0001285 внесеного до ЄРДР 10.10.2019, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено без задоволення.
Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що полягає у цілодобовій забороні залишати житло в якому він проживає, за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала суду про застосування цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , діє 60 (шістдесят) днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 26 січня 2020 року.
Відповідно до ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:
- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі прокурор Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28 листопада 2019 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що еквівалентно 40 140 гривень.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що на його думку, оскаржувана ухвала є незаконною через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Зазначив, що ОСОБА_7 , попередньо вчинивши 07.03.2019 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України (обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні вказаного злочину на даний час перебуває на розгляді у Вінницькому міському суді Вінницької області), на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та, вчинив новий умисний злочин проти власності.
20.09.2019 приблизно о 16:20 год., ОСОБА_7 перебував у торговому залі супермаркету «Пан Економ» ТОВ-НВП «АРГОН», який розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Стеценка, 24. У цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , керуючись жагою до легкої наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, повторно, таємно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з прилавку даного супермаркету взяв наступні продукти: рулет по-домашньому» ТМ «М`ясна Гільдія» в кількості 0,460 кг 110,82 грн.; сиркову масу «Дитячий ваніль 20%» ТМ «Фанні» масою 100 г 30,38 грн.; 2 сиркові маси «Ваніль 5%» ТМ «Фанні» масою 90 г 24,80 грн.; 5 упаковок шоколаду «Kinder T4 50 г» ТМ «Ferrero» - 84,60 грн., загальна вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 6869-6872/19-21 від 11.11.2019 становить 250,60 грн, після чого, сховав дане майно собі під кофту.
У подальшому, ОСОБА_7 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, заподіявши ТОВ-НВП «АРГОН» матеріальної шкоди на загальну суму 250,60 грн.
27.11.2019 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.
Проте, судом вказані обставини не були враховані та належним чином не оцінені.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні прокурор Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_6 подану апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи. Окрім того зазначив, що ухвалою Вінницького міського суду від 11.11.2019 ОСОБА_7 у кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 185 КК України було оголошено у розшук і лише на даний час працівниками поліції встановлено його інше місце перебування, а не те, що за зареєстрованою адресою.
Підозрюваний ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, вважає її законною та обґрунтованою.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступи прокурора та підозрюваного, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , суд першої інстанції встановив та виходив з того, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що ризики визначені у ст. 177 КПК України виправдовують необхідність тримання підозрюваного під вартою.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання та матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.
Встановлено, що у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.
Слідчий суддя враховуючи практику Європейського суду з прав людини вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України в даному кримінальному провадженні.
Проте, слідчим у поданому клопотанні та прокурором в судовому засіданні заявлено ризики того, що ОСОБА_7 може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні та переховуватися від органів досудового розслідування. Разом із тим, слідчий та прокурор належним чином не обґрунтували і не довели в судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, характеристики, з урахуванням відсутності належного обґрунтування існуючих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України в самому клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та не доведеності належним чином наявності таких ризиків прокурором під час розгляду справи, слідчим суддею не встановлено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вказаним ризикам.
Слідчим суддею не було встановлено підстав щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки обставин необхідності тримання особи під вартою в даному конкретному випадку не має, а тому необхідним та достатнім запобіжним заходом вважав запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце свого проживання. Вважав, що, саме такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків визначених частиною 5 ст. 194 КПК України та в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Надані суду матеріали кримінального провадження на даний час містять відомості, які свідчать про обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, що підтверджується сукупністю доказів, зібраних в кримінальному провадженні: заявами про вчинення кримінальних правопорушень; протоколом огляду місця події від 10.10.2019; протоколами допитів свідків; протоколами тимчасового доступу до документів; протоколами огляду документів; поясненнями ОСОБА_7 та іншими матеріалами справи.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що, розглядаючи клопотання, слідчий суддя, як того вимагає закон, встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Зокрема слідчий суддя дійшов вмонтованого висновку, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, не має постійного місця роботи та джерела доходів, вчинив злочин в період розгляду судами аналогічних кримінальних проваджень, тому є всі підстави вважати, що з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчиняти нові кримінальні правопорушення.
Також, слідчий суддя, враховуючи вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції та практику Європейського суду з прав людини, в повній мірі дослідив і дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 його вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання підозрюваного а також інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якої підозрюється особа.
Проте, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу відповідно до ст.178 КПК України, слідчий суддя, крім наявності ризиків, зобов`язаний оцінити в сукупності серед інших такі обставини : вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Встановлено, що поміж інших доказів суду було надано копію обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000550 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, який скеровано до суду 16.05.2019, і на даний час судовий розгляд згідно ухвали від 11.11.2019 року Вінницьким місцевим судом Вінницької області зупинено до розшуку обвинуваченого ОСОБА_7 .
Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора і також вважає, що зазначене безпосередньо вказує на наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також наявність додаткової підстави, передбаченої п.3 ч.2 ст.183 КПК України особі, яка перебуває на волі повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, оцінка ризику втечі підсудного має проводитись з посиланням на ряд факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
За змістом ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.
Враховуюче викладене, колегія суддів вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе в повній мірі запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому вважає, що на даний час є всі підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_6 та клопотання слідчого СВ Київського відділення поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, але не довше ніж до закінчення строку досудового розслідування, 26.01.2020.
Частиною 7 ст.194 КПК України визначено, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Також задовольняючи клопотання про обрання ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на останнього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання, так як станом на день розгляду клопотання, останній не підозрюється у вчиненні насильницького злочину.

При визначенні ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя наряду з положеннями ст. ст. 182,183 КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з рішеннями ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, його корисливий мотив, матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, у якому він підозрюється, апеляційний суд вважає, що застава в розмірі із визначенням останньому застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що еквівалентно 40 140 гривень,здатна забезпечити виконання ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, обов`язків які будуть на нього покладені, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Так, апеляційний суд у відповідності до положень ст. ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, характер та обставини вчинення злочину, приходить до висновку про доведеність ризиків.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з ухвалення нової ухвали про задоволення поданого слідчим клопотання.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, п. 4 ч. 1 ст. 407, 409, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28 листопада 2019 року про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту - скасувати.
Клопотання слідчого СВ Київського відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_8 , в рамках кримінального провадження №0001285 внесеного до ЄРДР 10.10.2019, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, але не довше ніж до закінчення строку досудового розслідування, тобто до 26.01.2020 року.
Визначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 20(двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що еквівалентно 40 140 (сорок тисяч сто сорок гривень).
У разі внесення застави покласти на ОСОБА_7 обов`язки:
-прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
-не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
-утриматись від спілкування із особами, які являються потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;
-не відлучатись із місця проживання.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:/підпис/
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом.
Суддя ОСОБА_2