справа № 208/1310/18
провадження № 1-кп/208/187/19
УХВАЛА

05 червня 2019 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , у відкритому судовому засіданні розглянувши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно:
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України,
ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська знаходиться вищезазначене кримінальне провадження. Обвинуваченим обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку з відсутністю захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_10 , дорученням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області, здійснювати захист обвинуваченого уповноважено адвоката ОСОБА_7 .

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених з посиланням на те, що ризики які враховувались при обранні запобіжного заходу відносно кожного з обвинувачених, на теперішній час не змінились. ОСОБА_4 і ОСОБА_6 є раніше неодноразово судимими за вчинення корисливих злочинів особами, у тому числі і за вчинення особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я. На теперішній час знов обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину. Таким чином існує ризик скоєння ними нових злочинів, ухилення від суду, а також незаконного впливу на потерпілих та свідків.
Адвокат ОСОБА_5 просив суд змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на менш суворий. Ризики зазначені прокурором нічим не підтверджені. Має міцні соціальні зв`язки. Просив суд змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого на не повєязаний з триманям пыд вартою. Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Адвокат ОСОБА_7 запречував проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. Просив обрати більш м`який запобіжний захід. Його підзахисний хворіє, в умовах СІЗО не отримує належного лікування. Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання захисника та обвинувачених необхідно відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчинення особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що у даному випадку, доводи про зміну запобіжного заходу не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченими процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що зазначається у справі ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ», «Летельє проти Франції»

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років.

Для відмови в звільненні особи з-під варти застосовуються принципи конвенційного прецендентного права, такі як ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд, ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя, про що зазначається у рішеннях ЄСПЛ «Штегмюллер протии Австрії» та «Вемгофф протии Німеччини»

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Москаленко проти України» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом та належним елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Також ЄСПЛ визнав, що враховуючи серйозність висунутого обвинувачення, державні органи могли виправдано вважати про існування такого ризику.

Тяжкість злочину може бути достатньою причиною, разом з іншими, для продовження строку тримання під вартою, про що зазначається у рішенні ЄСПЛ «Волосюк проти України»

Доказів того, що обставини, які були прийняті судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з часом змінились, стороною захисту не наведено. Суд, також вважає, необґрунтованими твердження захисників про можливість забезпечення належної поведінки обвинувачених шляхом обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою та не можуть бути прийняті судом, виходячи з конкретних обставин даного кримінального провадження та особи як обвинуваченого ОСОБА_4 так і обвинуваченого ОСОБА_6 .

Доводи щодо не доведення дослідженими доказами обвинувачення у здійсненні розбійного нападу, судом до уваги не приймаються, так як оцінка доказів відбувається судом при ухваленні вироку в нарадчій кімнаті.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, і оцінив в сукупності всі обставини відповідно до вимог ст. 178 КПК України, особи обвинувачених, ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких та особливо тяжких корисливих злочинів, у тому числі судимий за вчинення аналогічного за складом злочину, що свідчить про його стійку антисоціальну поведінку, ОСОБА_6 , який раніше судимий за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину під час відбуття покарання з випробуванням, що свідчить про його стійку антисоціальну поведінку, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого вони обвинувачуються, терміну покарання, який загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винними, що є відповідними ризиками ухилення від суду, суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які не зменшились з моменту взяття обвинувачених під варту, не зможуть забезпечити їх належну процесуальну поведінку.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 задовольнити.

Строк запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, продовжити строком до 01.08.2019 року.
Строк запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою, продовжити строком до 01.08.2019 року.
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , про зміну запобіжного заходу, відмовити.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , про зміну запобіжного заходу, відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Суддя ОСОБА_1