30.05.2019
Справа № 642/3045/19
Провадження № 1-кп/642/576/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу продовженого судом строку по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000847 від 05.04.2019 року відносно ОСОБА_5 , який обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

03 травня 2019 року до Ленінського районного суду м. Харкова з Харківської місцевої прокуратури № 1 надійшов обвинувальний акт за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю, у зв`язку з чим суд, з урахуванням думки сторін судового провадження, вважає за можливе провести судове засідання за відсутністю потерпілого.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України на суд покладається обовязок незалежно від наявності клопотань сторони обвинувачення або і захисту розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з того моменту, як до суду надійшов обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, або з того дня, коли до обвинуваченого судом був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні, відповідно до вимоги вищезазначеної статті, судом було ініційоване питання доцільність збереження такого запобіжного заходу як тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Прокурор ОСОБА_3 вважав необхідним продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, зазначивши, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, та ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу не змінилися та продовжують існувати.

При вирішенні даного питання ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечували проти продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня, коли до обвинуваченого судом був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись, зазначивши, що у разі обрання відносно ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, вен не буде намагатися ухилитися від суду, оскільки має сім`ю та постійне місце реєстрації.

Суд, вислухавши думки учасників процесу, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 нього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих кронами кримінального проваджений матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального

правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного,

обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він

підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного

проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахування конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти які можуть мати відношення до справи: характер «обставини» і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічні відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак колегія суддів не приймає доводи захисника та обвинувачених щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.
В судовому засіданні встановлено, що строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 04.06.2019 року, однак, на даний час, в зазначений строк неможливо закінчити судовий розгляд з огляду на наявність об`єктивних передумов.
Як наслідок, у цей період, є наявними обставини визначені п.п. 1-2 ч. 1 ст. 194, ст.ст. 199, 331 КПК України.
Обраний відносно всіх обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, вчинення яких їм інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
Щодо питання того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу, то суд у світлі факторів пов`язаних з характером осоіб обвинувачених, їх моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наявним ризикам.
Посилання сторони захисту жодним чином вказані висновки не спростовують, а строк утримання обвинуваченого під вартою є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході судового розгляду було встановлено наявність передумов регламентованих п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 даного Кодексу.
Таким чином, суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вбачає підстав для не продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого або зміни запобіжного заходу на більш м`який.
Суд вважає, що зміна обвинуваченому обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання ризикам встановленим ст.177 КПК України.
Слід також зазначити, що обвинувачений не працює, не мають постійного джерела доходу, раніше судимий, що дає підстави вважати, що знаходячись на волі він може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому суд зазначає, що стороною захисту не надано суду доказів відсутності ризиків, які були встановлені та прийнятті до уваги слідчим суддею при обранні запобіжного заходу обвинуваченому.
Таким чином суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194,199, 331, 371-372, 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , який обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України строком на шістдесят днів з триманням в Державній установі «Харківська слідчий ізолятор», а саме до 25 липня 2019 року включно.

Термін дії ухвали до 25.07.2019 року.

Ухвалу направити на виконання до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Відкласти судовий розгляд кримінального провадження у зв`язку з наданням сторонами кримінального провадження додаткових матеріалів на 11 червня 2019 року на 11.00 годину.

Повний текст ухвали суду буде оголошений 31.05.2019 року о 16.30 годині.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти цієї ухвали можуть бути включенні до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1