Справа № 240/583/19
Провадження № 1-кп/240/37/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Олександрівка в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000086, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.05.2019 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Олександрівка, Олександрівського району Донецької області, освіта середня спеціальна, не працюючого, раніше засудженого:
- 25 березня 2010 року Олександрівським районним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільненого від відбування покарання, на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 3 роки;
- 22 березня 2013 року Олександрівським районним судом Донецької області за ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70,71 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі, звільненого 8 червня 2018 року умовно-достроково на 2 роки 7 місяців 4 дні,
22 травня 2019 року Олександрівським районним судом Донецької області за ч.1 ст.309, ч. 1 ст. 71 КК України, до 2 років 9 місяців позбавлення волі,
зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и в:
15 травня 2019 року, у період часу з 00 год. 25 хв. по 00 год. 35 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись разом з неповнолітньою - ОСОБА_7 , на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , побачив у неї мобільний телефон "Xiaomi" моделі Redmi S2. В цей час у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на протиправне заволодіння цим телефоном, після чого, він діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою ОСОБА_7 , попросив дати йому подзвонити. Отримавши вказаний мобільний телефон від потерпілої, ОСОБА_3 , приховавши свій намір не повертати його, почав здійснювати дзвінок, тим самим вийшов з ним за територію домоволодіння. Переконавшись, що знаходиться за полем зору потерпілої - ОСОБА_7 , втік з її мобільним телефоном, на

якому було наклеяно захисне скло торгової марки «iPaky» серії «Xiaomi Redmi S2 black», сім-картою оператора ПрАТ«Vodafone України». Викраденим майном він розпорядився на власний розсуд, тим самим заподіяв ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 3154,44 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки він заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому повторно.
27.06.2019 року між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , за письмової згоди, наданої потерпілою ОСОБА_7 , в присутності її законного представника ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої, ОСОБА_3 , під час досудового розслідування, повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати винуватість в обсязі підозри у вчиненні кримінального правопорушення. За угодою обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч.2 ст.190 КК України.
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді 1 (одного) року позбавлення волі. Згідно ч. 4 ст. 70 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати покарання за вироком Олександрівського районного суду Донецької області від 22.05.2019 року, та призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Підозрюваний ОСОБА_3 дав згоду на призначення даного виду покарання. З угоди вбачається, що під час її укладення, підозрюваному були роз`яснені його права, наслідки укладення угоди, її затвердження та невиконання.
Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, тому, просить угоду про визнання винуватості затвердити, і призначити ОСОБА_3 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди про визнання винуватості, зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Захисник ОСОБА_5 , також, просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Законний представник потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_6 не заперечувала щодо затвердження угоди про визнання винуватості.
Вислухавши думку учасників підготовчого провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд дійшов таких висновків.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, що в силу вимог ч. 4 ст.469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.
Таким чином, в даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про
визнання винуватості, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання, що він підтвердив під час проведення підготовчого судового засідання. Обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено прокурором, обвинуваченим, та його захисником під час підготовчого судового засідання.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 був ознайомлений з кримінальною відповідальністю, передбаченою ст. 389-1 КК України «Умисне невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості».
Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлені.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого - є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України рецидив злочинів.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом: емоційно нестійкий розлад особистості, та у лікаря-нарколога з діагнозом: психічні і поведінкові розлади, внаслідок зловживання психоактивних речовин (а.с.58).
Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Під час досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_3 не застосовувався, підстави для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.
Керуючись вимогами п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд,
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 червня 2019 року, укладену між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 і його захисником - ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.190 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати покарання за вироком Олександрівського районного суду Донецької

області від 22 травня 2019 року, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід до ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Речовий доказ - мобільний телефон "Xiaomi" моделі Redmi S2 в комплекті із задньою накладкою та захисним склом торгової марки «iPaky», який згідно розписки від 24.06.2019 року знаходився у ОСОБА_6 - залишити останній.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 1256 (одну тисячу двісті п`ятдесят шість) гривень 08 коп. в дохід держави на рахунок територіального управління Державної казначейської служби України на балансовий рахунок 3111 "Надходження до загального фонду державного бюджету", код бюджетної класифікації за доходами 24060300 "Інші надходження", призначення платежу: "за висновок експерта № 2/20-570 від 14.06.2019".
Відповідно до ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право впродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та призначення судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Донецького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1