№ 1-кс/317/1322/2019
№ 317/1639/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі заяву про відвід судді в кримінальному провадженні № 0000150 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.ч. 1, 3 ст. 368, ч. 2 ст. 307 КК України, подану захисником обвинуваченого, адвокатом ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Запорізькому районному суді Запорізької області перебуває кримінальне провадження № 0000150 у відношенні ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 368, ч. 2 ст. 307 КК України.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_4 в зазначеному кримінальному провадженні подано заяву про відвід судді ОСОБА_6 , який є головуючим при судовому розгляді кримінального провадження № 0000150.

Заяву мотивовано тим, що 04 липня 2019 року головуючий суддя під час встановлення порядку та обсягу дослідження доказів в зазначеному кримінальному провадженні не врахував думку сторони захисту щодо порядку дослідження доказів та обрав порядок, запропонований прокурором: дослідження письмових доказів, дослідження речових доказів, допит свідків обвинувачення.

На думку захисника обрання головуючим суддею ОСОБА_6 такого порядку дослідження доказів в кримінальному провадженні може призвести до непоправної втрати можливості встановити обставини кримінального провадження, оскільки показання свідків є первинним джерелом доказів, в той час як письмові протоколи слідчих дій вторинним. З плином часу свідки можуть забувати деталі подій, що мають відношення до кримінального провадження, що обумовлює доцільність їх допиту перед дослідженням письмових доказів.

Той факт, що головуючим суддею ОСОБА_6 обрано саме той порядок дослідження доказів, який запропоновано прокурором, на думку захисника свідчить про наявність обвинувального ухилу у головуючого судді та, відповідно, про його упередженість, що, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, є підставою для відводу.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 підтримав свою заяву про відвід та просив її задовольнити. Його підзахисний також підтримав заяву свого захисника.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви, зазначивши про її необґрунтованість.

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_6 в порядку ч. 3 ст. 81 КПК України не виявив бажання реалізувати своє право надавати пояснення з приводу поданої заяви.

Суд, вислухавши учасників провадження та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Підстави та обставини, які виключають участь судді в кримінальному провадженню, визначені статтями 75 та 76 КПК України.

Як вбачається з тексту заяви про відвід та підтверджено захисником обвинуваченого під час виступу в судовому засіданні, підставою для подання даної заяви є п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України наявність інших обставин, які викликають сумнів в неупередженості судді.

Про упередженість судді ОСОБА_6 , на думку захисника, свідчить той факт, що під час встановлення порядку дослідження доказів в кримінальному провадженні головуючий суддя обрав саме той порядок, який був запропонований прокурором та не врахував доводів сторони захисту.

Тобто, причиною подання заяви про відвід фактично є незгода захисника з прийнятим головуючим в кримінальному провадженні суддею процесуальним рішенням.

В той же час, ч. 2 ст. 392 КПК України визначає можливість подання учасниками кримінального провадження заперечень проти ухвал суду, які не підлягають окремому оскарженню в ході судового розгляду. Такі заперечення можуть бути подані разом з апеляційною скаргою на судове рішення по кримінальному провадженню.

У відповідності до ч. 2 ст. 349 КПК України порядок та обсяг дослідження доказів в кримінальному провадженні визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені.

Цією нормою фактично встановлено процесуальний порядок висловлення своєї незгоди з ухвалами судді, які постановлені під час судового розгляду і не підлягають окремому оскарженню (в тому числі й тими, що постановлені без виходу до нарадчої кімнати в порядку, визначеному ч. 4 ст. 371 КПК України).

На думку суду учасник кримінального провадження в разі незгоди з ухвалами головуючого в кримінальному провадженні судді має визначений законом механізм подання заперечень, як це передбачено КПК України. Заявлення ж відводу судді на цих підставах, на думку суду, є неналежним процесуальним інструментом, оскільки встановлення головуючим суддею порядку дослідження доказів в кримінальному провадженні в тому вигляді, який запропонований одним з учасників цього провадження, є одним з процесуальних варіантів розгляду цього питання і не свідчить про його упередженість.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість поданої заяви та відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 371, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000150 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.ч. 1, 3 ст. 368, ч. 2 ст. 307 КК України про відвід головуючого судді ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1