ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи:489/4733/17
Номер провадження : 11-кп/819/278/19 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ч.4 ст.358 КК України Доповідач: ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2019 року серпня місяця 13 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

Обвинуваченого: ОСОБА_7

Захисників: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні в залі Херсонського апеляційного суду в режимі відеоконференції з Ленінським районним судом м. Миколаєва кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003909, за апеляційною скаргою заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_9 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 листопада 2017 року щодо: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ульянівка Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,
в с т а н о в и л а :

Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 листопада 2017 року та ухвалою про уточнення вироку від 17 листопада 2017 року ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч.4 ст.358 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.
Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.
Судом встановлено, що постановою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва №3/488/1449/17 від 04.07.2017 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн., та позбавлено права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
З липня 2017 по 03.08.2017 (точну дату та час в ході досудового слідства не встановлено) ОСОБА_7 з метою отримання можливості керування транспортним засобом, придбав у невстановленої в ході досудового розслідування особи підроблений офіційний документ зі своїм зображенням - посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 16.11.2016 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
04.08.2017 року о 09.30 годині ОСОБА_7 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, пересуваючись на автомобілі БМВ Х-5, д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. Космонавтів в районі перетину з вул. 12-ою Повздовжньою в м. Миколаєві, був зупинений екіпажом патрульної поліції "Кант 305" за порушення правил дорожнього руху. При перевірці документів ОСОБА_7 достовірно знаючи, що офіційний документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 16.11.2016 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - підроблений, використав даний документ, надавши його працівникам поліції та представився вказаними анкетними даними з метою ухилення від адміністративної відповідальності.
Згідно висновку експерта №579 від 25.09.2017 посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 16.11.2016 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає аналогічним, що знаходяться в офіційному обігу на території України. Бланк наданого посвідчення водія виготовлений за допомогою знакодрукуючого пристрою струменевого типу.
Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції заступник прокурора Миколаївської області ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій, не оспорюючи висновків суду щодо кваліфікації дій та доведеності вини обвинуваченого, вважає вирок суду в частині призначеного покарання незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
В обґрунтування своєї апеляції посилається на те, що суд, призначаючи обвинуваченому покарання, в достатній мірі не врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи та особу обвинуваченого. Поза увагою суду та без відповідної оцінки залишено дані щодо особи обвинуваченого, а саме те, що останній на час розгляду судом кримінального провадження протягом півріччя з червня по листопад 2017 року 13 разів притягувався до адміністративної відповідальності, із них 8 разів за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом та особою, позбавленою права керування транспортними засобами (за ст.126 КУпАП) і 5 разів за керування транспортними засобами особою в стані алкогольного, наркотичного сп`яніння та вчинене повторно протягом року (за ст.130 КУпАП), про що свідчать дані із витягу з інтегрованої інформаційно-пошукової системи «АРМОР».
Крім того, вважає, що судом не в повній мірі оцінено суспільну небезпеку вчинення ОСОБА_7 правопорушення, який став способом скоєння адміністративних правопорушень наркозалежною особою, тобто особою, яка з 14.08.2010 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом синдром зловживання каннабіноїдами.
Також суд не звернув увагу на те, що стосовно ОСОБА_7 вже неодноразово застосовувався штраф, як адміністративне стягнення, і це свідчить про підвищену небезпеку обвинуваченого для суспільства, який не бажає стати на шлях виправлення та продовжує свою протиправну діяльність.
Просить повторно дослідити матеріали характеризуючи особу обвинуваченого, вирок Ленінського районного суду Миколаївської області від 13.11.2017 року стосовно ОСОБА_7 скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.358 КК України покарання у виді 6 місяців арешту.
На апеляційну скаргу прокурора обвинувачений ОСОБА_7 подав заперечення, в яких вважає вирок суду в частині призначення покарання законним та справедливим і таким, що є достатнім та необхідним для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Щодо запропонованої прокурором міри покарання, вважає її занадто суворою та такою, яка на тривалий строк позбавить його волі, внаслідок чого він може втратити соціальні зв`язки із суспільством та не зможе належним чином утримувати свою родину.
Просить вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.11.2017 року стосовно нього залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляції, думку прокурора, який підтримав апеляцію заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_9 , обвинуваченого та його захисника, які просили вирок суду залишити без зміни заслухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на своїх позиціях, та останнє слово обвинуваченого, перевіривши та дослідивши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яким його засуджено за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.4 ст.358 КК України обґрунтовано доказами, які досліджено судом при розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції та ніким не оспорюються, тому суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги прокурора.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Так, ч.2 ст.50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в присутності захисника, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до злочину невеликої тяжкості, дані про його особу, який раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку в МОПЛ не перебуває, але з 14.08.2018 року перебуває на «П» обліку в Миколаївському обласному наркологічному диспансері з діагнозом зловживання каннабіноїдами та дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень.
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується та вважає, що він не ґрунтується на загальних засадах призначення покарання, визначених ст.ст.50,65 КК України, оскільки суд не дав належну оцінку та не врахував суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, а також конкретні обставини та спосіб вчинення кримінального правопорушення, який обвинувачений ОСОБА_7 скоїв в стані наркотичного сп`яніння. Крім того, суд належним чином не врахував дані про особу винного, який протягом півріччя, а саме з червня по листопад 2017 року тринадцять разів притягувався до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбаченні ч.1, ч.3 ст.126; ч.1, ч.2 ст.130 КУпАП, зокрема керування транспортним засобом особою стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керувати транспортними засобами та керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і до нього вже неодноразово застосовувався штраф, як адміністративне стягнення.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність та призначив ОСОБА_7 покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Тому доводи прокурора в цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного обвинуваченому покарання .
Призначаючи ОСОБА_7 покарання, колегія суддів у відповідності до вимог ст.50, ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, особу винного, який характеризується посередньо, раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, на обліку в Миколаївській обласній психіатричній лікарні не перебуває, але з 14.08.2018 року перебуває на «П» обліку в Миколаївському обласному наркологічному диспансері з діагнозом зловживання каннабіноїдами та вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.4 ст.358 КК України у виді арешту. На думку колегії суддів, саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження нових злочинів.
Крім того, скасовуючи вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання, автоматично підлягає скасуванню і ухвала Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2017 року, якою резолютивну частину вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 листопада 2017 року відносно ОСОБА_7 доповнено абзацам про стягнення з ОСОБА_7 судових витрат за проведення експертизи, оскільки вона зачіпає та змінює суть судового рішення.

Колегія суддіввважає необхідним стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи № 579 від 25.09.2017 року у розмірі 742 грн.20 коп.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 404, 407, 409, 414, 418, 420 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_9 - задовольнити.
Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 листопада 2017 року стосовно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2017 року, якою резолютивну частину вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 листопада 2017 року відносно ОСОБА_7 доповнено абзацам про стягнення з ОСОБА_7 судових витрат за проведення експертизи скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.4 ст.358 КК України покарання у виді 6 (шести) місяців арешту.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи № 579 від 25.09.2017 року у розмірі 742 грн.20 коп.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_7 в порядку виконання вироку.
В решті вирок суду залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до касаційної інстанції.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Судді: ОСОБА_2 /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/

З оригіналом згідно:
Суддя: ОСОБА_2