У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції Закарпатській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про застосування відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, пенсіонера, розведеного, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України

запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, -

В С Т А Н О В И В:

З клопотання та матеріалів кримінального провадження вбачається, що СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000267, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 вересня 2019 року

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 20 вересня 2019 року близько 11 години 36 хвилин, на автодорозі «М-24» сполученням «Велику Добронь - Мукачево - Берегово - Лужанка», водій ОСОБА_6 , керуючи власним технічно-справним транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2107» реєстраційний номер НОМЕР_1 , пасажирами якого були гр. ОСОБА_7 , яка сиділа на передньому сидіння пасажира, гр. ОСОБА_8 , яка сиділа на задньому сидінні пасажира зліва та гр. ОСОБА_9 , яка сиділа на задньому сидінні пасажира справа, рухаючись зі сторони населеного пункту с.Яноші у напрямку населеного пункту с.Гать, під`їжджаючи до населеного пункту с.Гать, де дорога являє собою горизонтальну ділянку шляху, пряму в плані, має дві смуги руху, по одній у кожному напрямку, які розділені між собою дорожньою горизонтальною розміткою 1.5., у світлий час доби, без опадів та будь-яких інших атмосферних явищ, діючи всупереч вимогам п.п.1.3.; 1.5.; 2.3. «б»; 12.3.; 13.1. та 13.3. Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки що склалася та її зміни, з моменту виникнення перешкоди для руху, яку він об`єктивно був спроможний виявити, не дотримався безпечного інтервалу відстані між правою боковою частиною керованого ним автомобіля та іншим об`єктом, за якої гарантована безпека дорожнього руху, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху, не вживав заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та допустив наїзд на пішохода гр. ОСОБА_10 , яка у той час, діючи у супереч вимог п.4.3. Правил дорожнього руху України, за межами населеного пінту рухалася правим краєм проїзної частини, у попутному для водія ОСОБА_6 напрямку, штовхаючи праворуч від себе по правому узбіччі двоколісний велосипед марки «Україна» типу «Жіночий», на рамі якого був вантаж - один мішок з кукурудзою та одне відро з кукурудзою.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тяжкі тілесні ушкодження, в результат яких померла на місці пригоди.

Таким чином, водій ОСОБА_6 порушив вимоги п.п. 1.3.; 1.5.; 2.3. «б»; 12.3.; 13.1. та 13.3. Правил дорожнього руху України, якими визначено:

п.1.3. - Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

п.1.5. - Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган;

п.2.3. - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п.12.3. - У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.;

п.13.1. - Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу;

п.13.3. - Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Невиконання водієм ОСОБА_6 вказаних вимог п.п. 1.3.; 1.5.; 2.3. «б»; 12.3.; 13.1. та 13.3. Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, зокрема отриманням гр. ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, що потягли за собою її смерть.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

В клопотанні слідчий зазначає, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 у встановленому ст.ст.276, 277 та 278 Кримінального процесуального кодексу України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ст.287 КК України. Вина ОСОБА_6 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, протоколом допиту свідків, а саме гр. ОСОБА_9 , гр. ОСОБА_8 , гр. ОСОБА_7 та гр. ОСОБА_11 . Отже, підозрюваний ОСОБА_6 скоїв тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. А тому беручи до уваги вищевикладене підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, має закордонний паспорт та може виїхати за межі постійного проживання чим самим ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, скоїв тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, а застосування більш м`яких запобіжних заходів особисте зобов`язання, особиста порука, застава, будуть не достатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із домашнім арештом. Таким чином, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України зазначені у клопотанні дає підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а тому слідчий просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили таке задовольнити з огляду на вищевикладені обставини.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечив проти обрання відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, але просив не застосовувати до нього цілодобовий домашній арешт, оскільки проживає сам з дружиною розлучений, а діти проживають окремо, хворіє та змушений час від часу навідуватися до районної лікарні. Крім того, отримує мінімальну пенсію, і коли в змозі підробляє випадковими заробітками.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_6 цілодобового домашнього арешту заперечив, посилаючись на те, що ОСОБА_6 є особою старшого віку та у зв`язку із станом здоров`я змушений час від часу звертатися до районної лікарні за місцем проживання. При цьому ОСОБА_6 проживає сам, отримує мінімальну пенсію і при нагоді підробляє випадковими заробітками. Просив суд обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, наявні достатні підстави, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, а інші більш м`які запобіжні заходи недостатні для запобігання зазначеним ризикам, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, пенсіонера, розведеного, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, та заборонити залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 - без дозволу слідчого, прокурора або суду - у нічний період доби з 22 години 00 хвилин по 07 годину 00 хв.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця робот;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свої паспорти для виїзду за межі України.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 .

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручити начальнику Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом по 06 грудня 2019 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1