У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в залі суду м.Івано-Франківська клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № № 0002958 від 07.09.2019,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою у вказаному вище кримінальному провадженні, за підозрами ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 121 КК України.

В обґрунтування клопотання вказано, що 06 вересня 2019 року близько 01 год. 30 хв., потерпілий ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 на автомобілі марки «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 прибули у двір будинку АДРЕСА_1 , де направились до банкомату. Через деякий час, почувши спрацювання звукових сигналів автомобіля, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 повернулись до свого автомобіля, де побачили раніше знайомих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які в свою чергу знаходились в іншому автомобілі. У подальшому, під час перебування у дворі вищевказаного будинку між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з однієї сторони та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з іншої сторони, на ґрунті довготривалих неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи спільно, групою осіб, об`єднані єдиним злочинним умислом щодо заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно розпочали наносити численні цілеспрямовані удари руками і ногами в різні ділянки тіла потерпілого. В результаті неправомірних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_7 , заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої травми органів грудної клітки та живота, лівобічного гемотораксу ДН І-ІІ, розриву селезінки, гемоперитонеуму, ерузії рогівки правого ока, забою м`яких тканин та саден обличчя, струсу головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

7 вересня 2019 року ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Івано-Франківським міським судом 09.09.2019 року обрано підозрюваному міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави

07 листопада 2019 року закінчується двомісячний строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

У зв`язку із вищенаведеним, постановою керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури від 28.10.2019 продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження №0002958 до 07.12.2019 року включно.

Підстав для зміни чи скасування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає та заявлені ризики, передбачені у п. п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися і не відпали.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, вважаючи його безпідставним і таким, що не підлягає до задоволення, просили обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, вважаю наступне.

За приписами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, відповідно до якої, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Дослідивши, матеріали клопотання матеріали кримінального провадження, то слід вказати наступне.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що органи досудового розслідування обґрунтовано підозрюють ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_3 , громадянина України, українця, приватного підприємця, одруженого, раніше не судимого у причетності до інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного та неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити це правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що встановлені на досудовому розслідуванні ризики, передбачені у п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України на даний час не відпали.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні ОСОБА_5 вказаних вище та інкримінованих йому злочинів, які вчинені групою осіб та посягають на життя та здоров`я особи, є небезпечними і відносяться до категорії тяжких злочинів, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, а також відомості щодо наявності/відсутності судимості.

Слідчий суддя позитивно оцінює поведінку підозрюваного щодо намагання часткового відшкодування завданої шкоди потерпілому, однак вважає, що до такої поведінки підозрюваного в певній мірі спонукали заходи, які проводилися правоохоронними органами під час розслідування даної справи, а тому вважає, що тільки сама по собі така обставина не може бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Щодо можливості застосування відносно підозрюваного домашнього арешту, то слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту не зможе в повній мірі запобігти наведеним ризикам, що не зменшилися, а відтак не буде здатним і забезпечити дієвість даного кримінального провадження. Окрім того стороною захисту не конкретизовано якою адресою у випадку зміни запобіжного захисту з тримання під вартою на домашній арешт підозрюваному слід відбувати цей запобіжний захід.

Доводи захисту не дають достатніх підстав слідчому судді для застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи те, що інкримінований підозрюваному злочин вчинений групою осіб, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я осіб, які зазнали нападу, слідчий суддя вважає, що в даному конкретному випадку відсутні підстави для визначення застави, оскільки її внесення у випадку визначення та відповідно звільнення підозрюваного з під варти, не гарантуватиме належним чином виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, не зможе нівелювати наявні на даний час ризики та забезпечити дієвість даного провадження. Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави слідчий суддя враховує і превентивний характер такого запобіжного заходу.

Жодних даних які б свідчили про існування на даний час підстав для визначення підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави слідчому судді не надано, тобто даних які б спростовували насильницький характер даного правопорушення.

Слідчий суддя враховує в сукупності всі наявні обставини даної справи і не зважає лише на суворість можливого покарання, яке є релевантною обставиною в оцінці ризику, а опирається також і на необхідність захисту суспільних інтересів, які незважаючи на презумпцію невинуватості, мають превалююче та переважне значення.

Підсумовуючи вищенаведене, відсутність підстав для зміни чи скасування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та те, що строк тримання останнього під вартою закінчується 05.11.2019, вважаю, що клопотання слід задовольнити частково виходячи з такого.

Сторона з боку обвинувачення просить продовжити строки тримання під вартою на 60 днів, однак строк досудового розслідування продовжено лише до трьох місяців, тобто до 07.12.2019 року.

Статтею 113 КПК України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 114 КПК України, будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Приписом ч.2 ст. 219 КПК України визначено строки досудового розслідування.

При цьому, нормами кримінально-процесуального закону визначено подальший порядок продовження строків досудового розслідування.

Отже є можливим продовження слідчим суддею строку тримання під вартою підозрюваного лише в межах строку досудового розслідування, яке вочевидь повністю узгоджується з вимогами, визначеними ч. 1 та ч. 3 ст. 197 КПК України, де вказано, що строк тримання під вартою обмежується строком досудового розслідування і виключень з цього не має.

За таких обставин необхідно продовжити строк тримання під вартою підозрюваного без визначення розміру застави в межах строків досудового розслідування на 34 днів, тобто до 07.12.2019 року включно.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 219, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 34 днів - до 07.12.2019 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Строк дії ухвали до 07.12.2019 року включно.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1