Справа № 944/4664/19 Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/816/19 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6
заявника ОСОБА_7
адвоката ОСОБА_8
прокурора ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 16 вересня 2019 року про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и л а :

Постановою старшого слідчого СВ Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 від 16.08.2019 року закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000528 від 11.04.2016, з правовою кваліфікацією досудового розслідування за ч.1 ст. 182 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області зі скаргою в порядку п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на постанову про закриття кримінального провадження.
Ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 16 вересня 2019 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
На ухвалу слідчого судді ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, в яких просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження, матеріали кримінального провадження направити для продовження досудового розслідування. Зазначає, що строк апеляційного оскарження пропущено ним з поважних причин, оскільки 16.09.2019 слідчий суддя оголосив лише резолютивну частину ухвали, повний текст оголошено 19.09.2019 і в цей день ухвала була йому вручена. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: оскаржена ухвала слідчого судді винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Постанову про закриття кримінального провадження слідчий мотивував тим, що інформація про анкетні дані ОСОБА_7 була зібрана з метою притягнення його до цивільно-правової відповідальності, використання ОСОБА_11 його анкетних даних у поданій до Яворівського районного суду Львівської області заяві належить до визначених законом випадків, коли використання конфіденційної інформації про особу допускається без її згоди. Вважає, що у діях ОСОБА_11 наявний склад злочину, передбаченого ч.1 ст.182 КК України, оскільки останній здобув його персональні дані в незаконний спосіб всупереч ст.16 Закону України «Про захист персональних даних», ст.23 Закону України «Про інформацію», які визначають та регулюють порядок доступу та отримання персональних даних особи. Слідчий у постанові обмежився лише формальним посиланням на загальні законодавчі положення, не встановив джерел отримання ОСОБА_11 конфіденційної інформації про нього та не перевірив наявності поінформованої згоди заявника на її використання та поширення. Постанова про закриття кримінального провадження від 16 серпня 2019 року винесена без всебічного, повного та неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження. Слідчим за час проведення досудового розслідування проведено лише три слідчі дії, які полягають у його допиті, допиті ОСОБА_11 , який відповідно до ст. 63 Конституції України відмовився від надання показань, та скеруванні запиту до Яворівського районного суду щодо отримання матеріалів цивільної справи за заявою громадянина ОСОБА_11 , які були долучені до матеріалів кримінального провадження. Слідчий суддя у своїй ухвалі не зазначив, в який спосіб, від кого ОСОБА_11 отримав, а відтак зібрав його персональні дані, та не зазначає джерела отримання такої інформації. Також слідчий суддя не може однозначно стверджувати, що такі дані ОСОБА_11 зібрав лише з метою реалізації свого конституційного права на судовий захист, оскільки останній не надав з цього приводу пояснень, а слідчий ОСОБА_10 в ході досудового розслідування не звернувся до нього як володільця персональних даних, як того вимагає Закон України «Про доступ до персональних даних», з приводу мети отримання персональних даних. Використання конфіденційної інформації у поданій до суду позовній заяві з метою притягнення особи до цивільно-правової відповідальності, не належить до випадків, коли законом встановлено можливість збирання, зберігання, використання чи поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди та без відповідного звернення до володільця персональних даних. Ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст.ст. 370, 372 КПК України, винесена без належного, всестороннього та неупередженого дослідження усіх обставин у кримінальному провадженні.
При апеляційному розгляді ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на викладені в ній мотиви; просять апеляційну скаргу задоволити.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , думку прокурора ОСОБА_9 щодо законності судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали скарги та кримінального провадження №0000528 від 11.04.2016, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.
Матеріалами скарги підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Під час досудового розслідування слідчий ОСОБА_10 , провівши необхідні слідчі дії, встановив відсутність у діях ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 182 КК України, а тому дійшов обґрунтованого висновку про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.
Висновки слідчого про відсутність у діях ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 182 КК України, ґрунтується на всебічному, повному дослідженні всіх обставин кримінального провадження та належної оцінки доказів, здійсненої відповідно до вимог ст. 94 КПК України, зокрема, такі ґрунтуються на правильному застосуванні закону про кримінальну відповідальність, зроблені в результаті проведеного аналізу ознак складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 182 КК України, з врахуванням показань ОСОБА_7 , дослідженні копій матеріалів цивільної справи №460/1088/15-ц, а також відповідають фактичним обставинам справи, й з таким висновком слідчого колегія суддів погоджується.
При закритті провадження слідчим було дотримано процесуального порядку винесення постанови, оскаржена постанова слідчого винесена з проведенням усіх необхідних для прийняття такого рішення процесуальних дій.
Кримінальна відповідальність за ч.1 ст. 182 КК України наступає за порушення недоторканності приватного життя.
Об`єктивна сторона злочину,передбаченого ч.1 ст. 182 КК України, виражається у вчиненні однієї з таких альтернативних дій, а саме у незаконному збиранні, зберіганні, використанні, знищенні, поширенні конфіденційної інформації про особу, незаконній зміні такої інформації, крім випадків, передбачених іншими статтями цього Кодексу.
Незаконність щодо кожної із зазначених дій означає відсутність згоди фізичної особи на її здійснення або відсутність передбачених Конституцією України та законами України правових підстав для вчинення цих дій без згоди особи.
Незаконними збирання, зберігання, використання або поширення вказаної інформації про особу будуть тоді, коли вони здійснюються з порушенням встановленого законом порядку.
Якщо вказані у диспозиції ст. 182 КК України дії вчиняються з дотриманням законів, відсутні підстави вважати їх незаконними. Не є незаконним збирання, зберігання, використання або поширення конфіденційної інформації про особу, яке здійснюється в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Певні відомості про особу без її згоди збираються, зокрема, під час притягнення її до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової відповідальності тощо.
Статтею 32 Конституції України передбачено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
Як встановлено слідчим під час досудового розслідування, так і слідчим суддею під час розгляду скарги ОСОБА_7 , інформація про персональні дані ОСОБА_7 була зібрана та використана ОСОБА_11 з метою реалізації гарантованого ст. 32 Конституції України права на судовий захист, а саме у зв`язку з поданням до Яворівського районного суду Львівської області цивільного позову до ОСОБА_7 про захист честі, гідності та ділової репутації. Будь-яких доказів використання та оприлюднення ОСОБА_11 персональних даних ОСОБА_7 в інший спосіб та з іншою метою під час досудового розслідування не встановлено.
Зазначення конфіденційної інформації (дати народження, місця проживання, реєстраційного номеру облікової картки платника податків) у позовній заяві, поданій ОСОБА_11 до Яворівського районного суду Львівської області, узгоджується з вимогами чинної ст. 175 ЦПК України.
Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.1 ст. 182 КК України, передбачає прямий умисел. Вчиняючи одну з передбачених у ч.1 ст. 182 КК України дій, особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачає його суспільно небезпечні наслідки, тобто розуміє, що порушує встановлений законом порядок поводження з конфіденційною інформацією про особу і що її дії заподіюють або можуть заподіяти шкоду правам та законним інтересам особи у сфері недоторканності її приватного життя, та бажає настання таких наслідків.
Натомість дії ОСОБА_11 , який звернувся до суду з позовом, зазначивши у позовній заяві персональні дані відповідача ОСОБА_7 , не є суспільно небезпечними, не заподіяли і не могли заподіяти ОСОБА_7 шкоду та свідчать про відсутність у ОСОБА_11 умислу на вчинення кримінального правопорушення.
Отже в діях ОСОБА_11 відсутні ознаки суб`єктивної та об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 182 КК України.
Слідчий суддя при розгляді скарги ОСОБА_7 перевірив дотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального закону, спростував наведені в скарзі ОСОБА_7 мотиви та дійшов правильного висновку про законність винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження.
Доводи апеляційної скарги не містять правових підстав для скасування ухвали слідчого судді.
Покликання апелянта на неповноту досудового розслідування є безпідставними. Під час досудового розслідування слідчий здійснив необхідні процесуальні дії для перевірки обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення. Оскільки під час досудового розслідування такі обставини не підтвердилися, була винесена постанова про закриття кримінального провадження із зазначенням правової підстави.
Вказівка в апеляційній скарзі на незаконність, необгрунтованість, невмотивованість судового рішення, неповноту судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону під час розгляду скарги слідчим суддею є необґрунтованою. При розгляді скарги слідчим суддею досліджені надані матеріали, повно та всебічно з`ясовані усі необхідні питання щодо перевірки законності прийнятого органом досудового розслідування рішення.
Викладені в ухвалі слідчого судді висновки відповідають фактичним обставинам. Істотних порушень кримінального процесуального закону при судовому розгляді, які б тягли за собою скасування судового рішення, допущено не було.
Ухвала слідчогосудді відповідає вимогам ст.ст. 370, 372 КПК України. Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя перевірив доводи скарги заявника, й обґрунтував викладені в ухвалі висновки.
З огляду на викладене колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими й до уваги їх не бере. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону і підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :

Поновити ОСОБА_7 строк апеляційного оскарження.
Ухвалу слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 16 вересня 2019 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4