УХВАЛА
18 червня 2019 року

м. Київ

справа № 313/1099/16
провадження № 51-2971ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Веселівського районного суду Запорізької області від 15 грудня 2017 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 07 березня 2019 року,
встановив:
Вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 15 грудня 2017 року, залишеним без змін апеляційним судом, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 187 Кримінального кодексу України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років із конфіскацією всього належного йому майна.
У касаційній скарзі захисник, не погоджуючись із судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, порушує питання про їх перегляд з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Перевіривши касаційну скаргу на дотримання вимог кримінального процесуального закону, Суд дійшов висновку, що її слід залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків з наступних міркувань.
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) встановлені вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи до суду та їх обґрунтування, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник порушує питання про скасування, у тому числі, ухвали Запорізького апеляційного суду від 07 березня 2019 року. Однак при цьому касаційна скарга не містить посилань на порушення апеляційним судом вимог статті 419 КПК та вказівок на те, які саме доводи апеляційної скарги сторони захисту залишилися поза увагою суду та не були належним чином розглянуті.
Поміж іншого, захисник, хоча і посилається на порушення апеляційним судом вимог статті 404 КПК, однак своєї точки зору не обґрунтовує з огляду на обов`язок суду провести повторне дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження в суді першої інстанції, лише за умов, передбачених частиною 3 цієї статті.
Також вимоги до суду касаційної інстанції, викладені ОСОБА_5 у скарзі, щодо одночасного скасування судових рішень та їх зміни у частині кваліфікації дій засудженого, не відповідають змісту статті 436 КПК, якою встановлено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Зокрема, цією нормою визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Враховуючи викладене, Суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття провадження.

Керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 без руху і встановити їй п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3