Справа №: 398/4188/18
провадження №: 1-кп/398/151/19
УХВАЛА

"26" червня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002312 від 14 серпня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

В С Т А Н О В И В:

Судом на обговорення поставлено питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою відповідно до вимог ст. 331 КПК України, оскільки строк його тримання під вартою закінчується 05 липня 2019 року та до спливу цього строку судове провадження не може бути завершене з об`єктивних причин.

Прокурор вважає за доцільне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів, у зв`язку з чим заявив відповідне клопотання. Клопотання обґрунтовано тим, що на теперішній час продовжують існувати ризики, зазначені у ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, а саме: обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 вважали за можливе змінити раніше обраний запобіжний захід на домашній арешт, у зв`язку з чим захисник подав клопотання про зміну запобіжного заходу. Клопотання обґрунтовано тим, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, обвинувачений не має наміру та можливості впливати на потерпілого, оскільки останній проживає за кордоном. Ризик впливу на свідків взагалі відсутній, так як прокурор відмовився від допиту свідків. В той же час обвинувачений до затримання був зареєстрований та постійно проживав у квартирі, яка належить його матері ОСОБА_6 . Остання надала письмову згоду на проживання обвинуваченого в належній їй квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , у випадку зміни запобіжного заходу на домашній арешт.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту з тих підстав, що клопотання за формою та змістом не відповідає вимогам КПК України. Крім того, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з тримання під вартою, не забезпечить належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою судом перевіряється факт того, що ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та продовжують існувати.

При обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також при продовженні даного запобіжного заходу судом враховувалось, що ОСОБА_4 не одружений, малолітніх чи неповнолітній дітей на утриманні не має, не працює. Раніше неодноразово судимий за вчинення майнових злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке є тяжким злочином та за яке передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до шести років. Також, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства та раніше був неодноразово судимим, то судом встановлено наявність ризиків того, що він буде незаконно впливати на потерпілого та свідків, які ще не допитані судом, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, судом враховується, що він хоч і обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, проте до моменту затримання постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Відомостей, які б свідчили про те, що обвинувачений може змінити своє місце проживання та ухилятися від суду, стороною обвинувачення не надано.

Також суд враховує, що в даному кримінальному провадженні прийнято рішення про допит потерпілого ОСОБА_7 , який на неодноразові виклики в судові засідання жодного разу не з`явився.

З пояснень прокурора, наданих 15 квітня 2019 року в судовому засіданні встановлено, що за адресами, зазначеними в обвинувальному акті, потерпілий ОСОБА_7 не проживає, за відомостями, отриманими від сусідів потерпілий виїхав за кордон на роботу. Відсутність потерпілого за місцем проживання також підтверджується рапортом поліцейського від 25 червня 2019 року, наданим прокурором в судовому засіданні.

Судом враховується, що від допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прокурор відмовився в судовому засіданні 23 травня 2019 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ризик впливу обвинуваченого на потерпілого істотно зменшився, а ризик впливу на свідків взагалі припинив існувати.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений хоч і був раніше судимий, проте стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження реальної наявності ризику вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення, протягом досудового розслідування та судового розгляду ОСОБА_4 нових злочинів не вчиняв.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та його продовження, істотно зменшилися.

В судовому засіданні прокурор не довів, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Отже, суд приходить до висновку про недоцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою та можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який, а саме: цілодобовий домашній арешт.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Окрім цього, застосовуючи, щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 195, 197, 202, 205, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт у нічний час відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Змінити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 (два місці), тобто з 26 червня 2019 року до 26 серпня 2019 року включно, поклавши на нього наступні обов`язки:

- цілодобово не залишати місце постійного проживання та реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти про зміну місця проживання суд;

- не відлучатися із м. Олександрії Кіровоградської області без дозволу суду;

- утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженню, крім участі у процесуальних діях;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії ухвали з 26 червня 2019 року до 26 серпня 2019 року включно.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачений, який був затриманий, негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Виконання ухвали покласти на начальника Олександрійського ВП ГУНП України в Кіровоградській області.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на обвинуваченого при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1