Справа № 344/9947/19
Провадження № 1-кс/344/5421/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , володільця майна ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження №120 190 7 від 04.06.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого зазначила, що 04.06.2019 доІвано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області поступила заява від ОСОБА_8 про те, що у період часу із 11 год. 30 хв. 31.05.2019 по 08 год. 04.06.2019, невідома особа, шляхом підбору ключа до вхідних дверей квартири АДРЕСА_1 , проникла в середину, звідки таємно викрала грошові кошти, ювелірні вироби та біжутерію, спричинивши заявниці таким чином майнової шкоди.

Сторона кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням вказує, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який під час вчинення кримінального правопорушення, користувався автомобілем марки «RENAULT MEGANE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , 2011 року випуску, який належить на праві власності його дружині ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

04.06.2019 в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Галицька у Харшіладзе Гурам було виявлено та вилучено: свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, пластмасову картку «Приват Банк», купюру номіналом 1 грн., купюру номіналом 5 грн., купюру номіналом 10 грн., купюру номіналом 500 грн. Окрім цього було проведено обшук затриманої особи ОСОБА_6 , в ході якого було вилучено кросівки білого кольору із сіткою сірого кольору, 42 розміру.

На даний час, в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вказані речі та предмети, вилучені в ході проведення огляду місця події та в ході проведення особистого обшуку під час затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України могли зберегти на собі сліди вчинення вказаного злочину та інших злочинів, а також є речовими доказами у кримінальному провадженні та мають статус тимчасово вилученого майна, а тому виникла необхідність у накладені на них арешту.

Метою ж застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна слідчий зазначила забезпечення збереження речових доказів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з посиланням на викладені в ньому обставини, просив задовольнити клопотання.

Володілець майна та його захисники в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши доводи в підтримку клопотаня та заперечення щодо його задоволення, дослідивши матеріали клопотання, встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотання, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

В той же час, згідно з вимогами абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що вказані у клопотанні можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю,що клопотання слід задовольнити частково.

Так, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення під час накладення арешту на майно слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціював таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Щодо накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки «RENAULT MEGANE», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , то слід вказати таке.

Слідчому судді стороною кримінального провадження з боку обвинувачення не представлено доказів, що вказана особа має причетність до інкримінованого ОСОБА_6 злочину. При цьому вона є законними власником вилученого у ОСОБА_6 правовстановлюючого документа.

Враховуючи те, що стороною кримінального провадження з боку обвинувачення не наведено доказів в необхідності накладення арешту на це майно, не зазначено, які саме слідчі чи процесуальні дії з таким майном необхідно провести і в чому вони полягають, то слідчий суддя приходить до переконання, що в застосуванні цього заходу відсутня потреба, а відтак в цій частині клопотання не підлягає до задоволення.

За ч.3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Щодо накладення арешту на інше, тимчасово вилучене у підозрюваного майно, яке на думку слідчого судді відповідає критеріям щодо існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, і на переконання слідчого судді наявні правові підстави для висновку, що незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а тому в іншій частині клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено під час проведення огляду місця події 04.06.2019 у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та затримання вказаної особи у порядку ст. 208 КПК України, а саме: пластмасову картку «Приват Банк» НОМЕР_3 , купюру номіналом 1 грн. №YA8417495, купюру номіналом 5 грн. №CЄ3304775, купюру номіналом 10 грн. №ЦВ5663809, купюру номіналом 500 грн. №МГ9718304, кросівки білого кольору із сіткою сірого кольору, 42 розміру.

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1