1Справа № 335/2873/19 1-кс/335/4399/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого-криміналіста СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозувата Ульяновського району Кіровоградської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, п.п.4, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України, в кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000415 від 07.03.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий-криміналіст СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , в обґрунтування якого зазначила, що зібраними під час досудового розслідування доказами встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст.15, п.п.4, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України, яке кваліфікується як закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене на замовлення, з особливою жорстокістю за попередньою змовою групою осіб.
07.03.2019 року, співробітниками поліції було затримано ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, та в той же день повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України. 09.03.2019 ухвалою Хортицького районного суду міста Запоріжжя відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 05.05.2019 року включно. 18.03.2019 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, п.п.4, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 26.06.2019 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000415 від 07.03.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15, п.п.4, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 07.09.2019 року включно.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 02.05.2019 року продовжено підозрюваному ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 30 червня 2019 року включно.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 16.05.2019 року ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 26.06.2019 року залишено без змін. Відповідно до вимог ч.1 ст.206 КПК України зобов`язано орган досудового розслідування, процесуального прокурора забезпечити реалізацію права підозрюваного ОСОБА_5 на медичну допомогу, шляхом проведення необхідного медичного обстеження на предмет встановлення поточного стану здоров`я.
Посилаючись на те, що внаслідок особливої складності кримінального провадження завершити досудове розслідування до вказаного строку не надається за можливе, оскільки у кримінальному провадженні необхідно провести цілий ряд процесуальних дій, які потрібно виконати для повного і неупередженого розслідування і їх результати матимуть значення для судового розгляду, а ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, враховані слідчим суддею при застосуванні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились та продовжують існувати, слідчий просить продовжити вказаний запобіжний захід, строком на 60 днів. Вказав на неможливість запобігання вказаних ризиків та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу окрім, як тримання під вартою до розгляду кримінального провадження в суді, зокрема з урахуванням тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_5 при ухваленні вироку, наслідків злочину, а саме: отримання потерпілим тілесних ушкоджень, обізнаністю про місце проживання потерпілого, суспільним резонансом викликаного діянням.
Слідчий та прокурор під час розгляду клопотання його підтримали та просять задовольнити.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наполягаючи на недоведеність ризиків про які зазначив в клопотанні слідчий, підозрюваний має постійне місце проживання, є інвалідом від загального захворювання, має серйозну травму голови та потребує обстеження і медичного догляду, переховуватися від слідства чи суду не збирається та буде вчасно виконувати процесуальні обов`язки, а тому для забезпечення їх виконання достатньо застосувати більш м`який запобіжний захід.
Розглянувши дане клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.
В провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000415 від 07.03.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15, п.п.4, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 06 березня 2019 року приблизно о 22 годині 45 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановленою слідством особою, знаходячись у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , з метою умисного вбивства ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснили напад на останнього. При цьому, ОСОБА_8 зненацька напав на потерпілого ОСОБА_9 та руками почав наносити удари в область обличчя та тулубу. В цей час ОСОБА_5 , утримуючи дерев`яну биту у правій руці, наніс один удар зазначеною битою по голові ОСОБА_9 , від якого останній упав разом із ОСОБА_8 на сходинковий майданчик під`їзду, де ОСОБА_8 , лежачи зверху на потерпілому, дістав ніж та став їм намагатись нанести удари в область шиї ОСОБА_9 , на що потерпілий схопив руку ОСОБА_8 , в якій перебував ніж, та став її здержувати з метою уникнення тілесних ушкоджень. Відразу до потерпілого ОСОБА_9 почав наближатись ОСОБА_5 , який утримуючи в руці вогнепальну зброю невстановленого зразка, здійснив два постріли, спричинивши ОСОБА_9 дотичне вогнепальне поранення правої сідниці. Одразу, ОСОБА_7 , який перебував на сходинковому майданчику знизу, почав підніматись в бік потерпілого ОСОБА_9 , утримуючи при цьому в руці вогнепальну зброю невстановленого зразка, з якої здійснив кілька пострілів в бік потерпілого, спричинивши ОСОБА_9 вогнепальне поранення лівого стегна. Після цього, ОСОБА_9 почав чинити опір нападникам, здійснюючи по ним постріли із належного йому пістолета «Форт-12Р». У зв`язку з цим, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з невстановленою слідством особою не довели свій умисел на умисне вбивство ОСОБА_9 до кінця з причини, що не залежали від їх волі, та втекли з місця вчинення злочину.
Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч.2 ст.15, п.4,11,12 ч.2 ст.115 КК України, а саме як закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене на замовлення, з особливою жорстокістю за попередньою змовою групою осіб.
Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, п.4,11,12 ч.2 ст.115 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, яка надійшла від потерпілого ОСОБА_9 про вчинення стосовно нього кримінального правопорушення та протоколом його допиту; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та протоколами проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_9 ; довідкою КУ "Міська клінічна лікарня екстренної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя"; висновком судово-медичної експертизи.
Ухвалою слідчого судді Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 09.03.2019 року до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 05.05.2019 включно.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 26.06.2019 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000415 від 07.03.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15, п.п.4, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 07.09.2019 року включно.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 02.05.2019 року продовжено підозрюваному ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 30 червня 2019 року включно.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Статтею 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що вищезазначені обставини, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Як зазначено в ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, встановив достатність підстав на даному етапі досудового розслідування вважати висунуту ОСОБА_5 підозру обґрунтованою.
При цьому, слідчий суддя враховує, що на цій стадії провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Такий висновок цілком узгоджується із правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого факти, які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Вирішуючи питання наявності підстав для продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує наступне.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини, у справі «Бойченко проти Молдови» (№ 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року), одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу. А у справі «Мамедова проти Росії» (№ 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року) Європейський суд дійшов висновку, що посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Як вказує сторона обвинувачення, усвідомлюючи можливість реального позбавлення волі за вчинене кримінальне правопорушення, ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, знищити,сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, ймовірно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення,що свідчить про наявні ризики, передбачені пунктом 1 частиною першою ст. 177 КПК України.

Частиною 1 ст. 29 Конституції України, передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Так, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

У справі «Луценко проти України» Європейський суд з прав людини у остаточному рішенні від 19.11.2012 в п. 62 зазначив: «Суд наголошує, що ст. 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у зазначеному вище положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (див. рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04).

Згідно практики ЄСПЛ існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (див. рішення у справі «Смирнова проти Росії» (Smirnova v. Russia), заяви №№ 46133/99 і 48183/99, п. 63, ECHR 2003-IX (витяги)). У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (див. рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії» (Vrenсev v. Serbia), заява № 2361/05, п. 76).

При вирішенні питання щодо продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою крім наявності ризиків, суд в сукупності оцінює всі обставини, в тому числі і стан здоров`я підозрюваного.

Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_5 встановлено, що він має постійну реєстрацію та місце проживання, має родину, існують міцні соціальні зв`язки, соціально адаптований, раніше не судимий.

Крім того на виконання ухвали Запорізького апеляційного суду від 16.05.2019 року КУ «ЗОКЛ`ЗОР за наслідками черепно-мозкової травми встановлений діагноз захворювання, визначений стан здоров`я після оперативного втручання з приводу резекційної трепанації черепа лівої лобної та тім`яної ділянки, та надані рекомендації. за станом здоров`я: контроль невропатолога за місцем проживання,лікування в умовах стаціонару.

За інформацією КУ «ТМО`Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ЗОР від 26.06.2019 р. ОСОБА_5 21.06.2019 р. надавалась екстрена медична допомога з приводом до виклику щодо непритомності.

Отже, встановлені судом обставини щодо стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 та тривалості строку досудового розслідування , враховуються судом при вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , а долучені до клопотання докази, в своїй сукупності не можуть переконливо свідчити про наявність підстав для застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

За викладених обставин, вбачається, що клопотання не містить переконливого обґрунтування доводів сторони обвинувачення про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України, а відтак застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до їх застосування.

Проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, отже, вважає обґрунтованим застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням процесуальних обов`язків, яка забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 .

На підставі викладеного cлідчий суддя вважає законним і обґрунтованим застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу як домашній арешт.

Керуючись ч. 4 ст. 194, ст. 181, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, п.п.4, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, тобто до 26.08.2019 року включно.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти негайно в залі суду.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього обов`язків.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

-не залишати цілодобово місце проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-з`являтися до органів досудового слідства і суд, за першим викликом, у призначений час;

-за наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в України.

Копію ухвали для виконання передати до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Встановити строк дії ухвали до 26.08.2019 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено 27.06.2019 року о 15 год. 20 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1