1Справа № 335/4208/19 1-кп/335/561/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, має повну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2019 року, приблизно о 15 годині 10 хвилин, ОСОБА_6 , зайшов в магазин «Техносток», який знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 190, де перебуваючи в торгівельному залі вказаного магазину зажадав від реалізатора надати йому для огляду смартфон «Samsung Galaxy А8+» в корпусі чорного кольору. Після чого тримаючи вказаний смартфон в руках, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, тримаючи смартфон в своїх руках, ОСОБА_6 , вибіг з приміщення магазину, та втік з місця вчинення злочину, тим самим відкрито викрав вищезазначений смартфон. Своїми злочинними діями, ОСОБА_6 , завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на суму 6323,25 грн.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий пояснив, що він є фізичною особою підприємцем (ФОП), зокрема його діяльність полягає у продажу мобільних телефонів. На наступний день після зазначеної крадіжки телефону, йому зателефонували та повідомили про вказаний факт. По даному факту крадіжки займалася ОСОБА_7 , яка діяла на підставі довіреності від нього. Мобільний телефон було повернуто.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав, щиро розкаявся та пояснив, що 28.02.2019 він зайшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де хотів придбати мобільний телефон. Для придбання обраного ним телефону йому не вистачало коштів та він тримаючи обраний телефон у руках вийшов із вказаного магазину та направився із вказаним телефоном додому. На наступний день був затриманий працівниками поліції, яким передав зазначений мобільний телефон.

Відповідно до ч.3,4 ст.349, 351 КПК України суд, з урахуванням повного визнання винуватості обвинуваченим, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, що підтверджують винуватість обвинуваченого, які ніким не оспорюються. При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази суд встановив, що винуватість обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні у справі «Коробов проти України», та кваліфікує його дії за ч.1 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття.

Обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує: вимоги ст.68 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, у відповідності до ст. 12 КК України, віднесено до злочину середньої тяжкості, обставини вчинення вказаного діяння.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не одружений, не судимий, має на утриманні дитину (зі слів), не перебуває на обліку в КУ ОЗКД (нарколог) та на обліку в КУ ОКПЛ (психіатр), суд вважає що для виправлення ОСОБА_6 і попередження вчинення ним нових злочинів до нього необхідно застосувати покарання в межах санкції статті.

Так, суд, приймаючи до уваги також і наявність пом`якшуючих покарання обставин, конкретні обставини вчинення злочину, відсутність шкоди, вважає за доцільне призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді громадських робіт, що буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
На погляд суду, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При цьому суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), що випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Призначення обвинуваченому покарання у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, як просив прокурор та погодився представник потерпілого, суд вважає не доцільним, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 є непрацездатною особою та матеріали кримінального провадження не містять жодного доказу на підтвердження наявності у нього будь-якого доходу, розмір якого міг би свідчити про можливість сплати штрафу у відповідному розмірі.
Цивільний позов не заявлявся. Речові докази та судові витрати відсутні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 366-371, 373-376, 395, 532, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення ч. 1 ст.186 КК України і призначити покарання у вигляді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1