Провадження № 1-кп/537/151/2019
Справа № 537/2199/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2019 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 08.02.2019 року за №0000237, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, який не одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в :
В період часу з 14 год. 03 лютого по 06 лютого 2019 року ОСОБА_4 з прямим умислом, з корисливим мотивом проник шляхом прокручування дверної ручки на вхідних дверях в будинок, розташований за адресою АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав чавунну двоконфорочну плиту від печі, вартістю 466,67 грн., чавунні дверцята від печі, вартістю 150 грн. Після чого ОСОБА_4 зник з місця скоєння злочину, чужим майном розпорядився на власний розсуд. ОСОБА_4 своїми протиправними діями спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 616,67 грн.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.

В період часу з 20 по 28 лютого 2019 року ОСОБА_4 з прямим умислом, з корисливим мотивом, проник через незасклений віконний отвір, прикритий поліетиленовою плівкою, в будинок, розташований за адресою АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав чавунну поверхню з двома отворами для печі, вартістю 450 грн., чавунні дверцята від печі, вартістю 150 грн. Після чого ОСОБА_4 зник з місця скоєння злочину, чужим майном розпорядився на власний розсуд. ОСОБА_4 своїми протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 600 грн.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, а саме таємне повторне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочинів за обставин, наведених в обвинувальному акті. Дав показання про те, що зимою 2019 року двічі проник в будинки до сусідів, за адресою АДРЕСА_3 , звідки викрав металеві плити та дверцята до плит, які здав на металобрухт. Повідомив, що відшкодував потерпілим матеріальні збитки в повному обсязі. Щиро розкаюється у скоєному.

Згідно ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при встановлені фактичних обставин справи за клопотанням прокурора, з яким погодився обвинувачений ОСОБА_4 , обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу.

Вина обвинуваченого підтверджується його особистими поясненнями в істинності та добровільності яких сумнівів у суду не виникає. А тому суд вважає вину обвинуваченого доведеною.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в житлове приміщення (по епізоду щодо потерпілого ОСОБА_5 ), а також з ознакою повторності (по епізоду щодо потерпілого ОСОБА_6 ).

В ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

В ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до ст.65 КК України, реалізуючі принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, конкретні обставини справи, розмір шкоди, заподіяної злочином, а також те, що від злочинів тяжких наслідків не настало.

Потерпілі подали суду письмові заяви, в яких не просили карати суворо ОСОБА_4 Повідомили, що матеріальні збитки їм відшкодовано в повному обсязі.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, не має постійного місця роботи, а відповідно і джерела доходу, не одружений, не перебуває на обліку в психоневрологічному чи наркологічному диспансері, позитивно характеризувався за місцем проживання.

Обставиною, яка в силу ст.66 КК України пом`якшує покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди, заподіяної злочином.

Обставин, які в силу ст.67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 мінімальне покарання в межах санкції закону за вчинені ним злочини.

Враховуючи думку потерпілих щодо міри покарання, тяжкість злочину та особу винного, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання та приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк на підставі ст.75 КК України, з покладанням обов`язків, передбачених п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речових доказів визначити з дотриманням положень ст.100 КПК України. Процесуальні витрати у справі відсутні.

Під час досудового розслідування та судового розгляду щодо ОСОБА_4 не обирався запобіжний захід. Відповідних клопотань до суду не надходило. А тому враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого суд не вбачає ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжних заходів до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, та призначити покарання позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік, поклавши на нього обов`язки відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази п`ять чавунних частин, які в сукупності являють собою двоконфорочну чавунну (пічну) плиту, що знаходиться в камері зберігання речових доказів ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області, - повернути власнику ОСОБА_5 ; чавунні дверцята від печі розміром 28х23 см, три чавунних частин від двоконфорочної чавунної (пічної) плити та чавунні кільця від плити в кількості 2 шт, які знаходяться в камері зберігання речових доказів ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області, - повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, ознайомлення з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Протягом строку апеляційного оскарження учасники судового провадження за їх клопотанням можуть ознайомитись з матеріалами кримінального провадження.

Суддя Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1