Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
Справа № 511/1064/19

Номер провадження: 1-кс/511/413/19

11.06.2019 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна клопотання слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за № 0000441 від 09.06.2019 року відносно підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Брянка, Луганської області, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працюючого, пенсіонера, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 як переселенець, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого Брянським міським судом Луганської області за ч. 1 ст. 115 КК України до позбавлення волі строком 8 років, звільненого 25.01.2018 року про відбуттю покарання, судимість не знята та не погашена,
який підозрюється у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
11.06.2018 року слідчий СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області звернувся до слідчого судді із клопотанням, яке погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтоване тим, що 08.06.2019 року, у вечірній час ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 , знаходились в приміщенні будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 де разом розпивали спиртні напої.
Перебуваючи за вказаною адресою приблизно о 22.30 годині, між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 відбувся конфлікт, в результаті чого у ОСОБА_5 , виник раптовий умисел на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_7 , за допомогою кухонного ножа здійснив останньому два удари зазначеним ножем в область черевної порожнини.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у спричиненні ОСОБА_7 тілесного ушкодження а саме: колото-різаного поранення лівої половини черевної порожнини, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Відомості про вказане кримінальне правопорушення 09.06.2019 року внесено до ЄРДР за № 0000441 за попередньою кваліфікацією ч.1 ст.121 КК України.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини, просили обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки підозрюваний неодноразово засуджений, зловживає алкогольними напоями, вчинив злочин маючи не зняту та непогашену судимість,схильний до вчинення кримінальних злочинів проти життя та здоров`я, не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працює, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим буде перешкоджати досудовому розслідуванню.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив обрати підозрюваному запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі домашній арешт, оскільки ОСОБА_5 співпрацює з органом досудового розслідування, не має наміру переховуватися, вказані дії підозрюваним здійснені внаслідок протиправних дій потерпілого, який намагався його задушити та примусити до задоволення статевої пристрасті неприродним способом, він має постійне місце реєстрації як переселенець, є пенсіонером, а заявлені ризики нічим не підтверджуються.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника та додав, що він дійсно двічі наніс удар ножем потерпілому, але він оборонявся, оскільки останній намагався його примусити до задоволення статевої пристрасті неприродним способом та удушити, тому він ніяким іншим чином не мав можливості себе захистити. Крім того пояснив, що він має постійне місце реєстрації, є пенсіонером, отримує пенсію біля 6638грн, хоча і проживає один, але до нього кожного дня приходить його добра знайома, яка допомагає по господарству; переховуватися не буде, оскільки самостійно викликав поліцію, сліди злочину не переховував, а навпаки все розповів як було.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, заслухавши думку учасників кримінального провадження дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000441 від 09.06.2019 року з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 121 КК України.
09.06.2019 року о 03:00 годині ОСОБА_5 затримано в порядку ч. 4 ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Досудовим розслідуванням підозра, щодо ОСОБА_5 обґрунтовано ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні доказах, а саме: - огляді місця події від 09.06.2019 року за місцем мешкання ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено ніж, з плямами бурого кольору та зафіксовано сліди бурого кольору в кімнатах приміщення даного домоволодіння; - допитом свідка ОСОБА_8 , яка надала свідчення, що їй зателефонував ОСОБА_5 , та повідомив що між ним та його знайомим на ім`я ОСОБА_9 відбулась сварка, через деякий час остання прийшла до власного будинку за адресою: АДРЕСА_1 та під час бесіди із ОСОБА_5 , останній розповів їй що завдав тілесних ушкоджень знайомому ОСОБА_10 в ході сварки; - допитом потерпілого ОСОБА_7 , який надав свідчення, що між ним та ОСОБА_5 , відбулась сварка, вході якої ОСОБА_5 завдав тілесних ушкоджень йому ножем, за адресою АДРЕСА_1 ; - поясненням підозрюваного ОСОБА_5 , який засвідчив, що він разом із ОСОБА_11 , 08.06.2019 року у вечірній час розпивали спиртні напої за адресою: АДРЕСА_1 , де між ними відбувся конфлікт вході якого ОСОБА_5 , завдав тілесних ушкоджень ножем ОСОБА_12 .
Звертаючись до слідчого судді з відповідним клопотанням, слідчий та прокурор зазначали, що відносно підозрюваного в ході досудового розслідування запобіжний захід не обраний, але встановлені ризики передбачені п. п.1,3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому у слідчого виникла необхідність в обранні останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім того, на думку слідчого, ОСОБА_5 підозрюється у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, який відповідно до ст.12 КК України являється тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, викладене свідчить про те, що підозрюваний, усвідомлюючи своє можливе майбутнє ув`язнення, з метою уникнення від покарання може почати переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того підозрюваний на даний час офіційно ніде не працює, що свідчить про те що він знаходячись на свободі може продовжити займатись злочинною діяльністю, а отже вчинити інший злочин, а також може почати впливати на свідків по кримінальному провадженню.
При розгляді клопотання слідчого суд враховує, що частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Крім цього, відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа
Відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та прокурор надаючи пояснення в судовому засіданні при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім названого кримінального злочину та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики перешкоджати кримінальному провадженню, передбачені ст.177 КПК України.
При розгляді клопотання слідчого суд враховує, що частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Зі змісту ст.194 КПК України вбачається, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які передбачені пунктами 1-3 частини першої даної статті.
Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини не одноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою («Єчус проти Литви»).
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року у справі №1-23/2003, запобіжний захід у вигляді взяття під варту не може бути застосований лише з мотиву тяжкості злочину, оскільки це суперечить Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду (статті 29, 62 Конституції України).
При вказаних обставинах, вважаю, що прокурором та слідчим доведені обставини, викладені в п.п.1, 2 ч.1 ст.194 КПК України, однак не доведено жодними матеріалами (доказами), про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Слідчий суддя зазначає, що доказів того, що по вказаному кримінальному провадженню підозрюваний порушував будь-які обов`язки, не з`являвся на виклики без поважних причин або впливав на свідків чи потерпілого, суду не надано.
Наявність інших кримінальних проваджень без сукупності інших об`єктивних обставин не може слугувати єдиною підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу.
Так, ОСОБА_5 свою причетність до нанесення вказаних тілесних ушкоджень не оспорює, але є обґрунтовані сумніви щодо наявності умислу підозрюваного на спричинення саме тілесних ушкоджень, оскільки навіть із заяви потерпілого та його особистих пояснень (які є в доданих матеріалах, а саме протокол допиту потерпілого від 10.06.2019 року) зазначено, що конфлікту ситуацію потерпілий спровокував особисто та просить не карати підозрюваного.
Також судом враховується, що підозрюваний є особою раніше неодноразово засудженою, але має постійне місце реєстрації та проживання в м.Роздільна, є пенсіонером та має постійне джерело доходу, у нарколога та психіатра на обліку не перебуває. Крім того, слідчий суддя враховує, що ні прокурором, ні слідчим наявність достатніх ризиків для призначення самого суворого запобіжного заходу не доведено, вказані ризики тільки перелічені без підтвердження відповідними доказами; також не надано доказів, які були б достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти вказаним в клопотанні ризикам, що дає підстави для можливості застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.
Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, справу "Комарова проти України" від 16 травня 2013 року, "Калашников проти Росії" від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:
- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути "загальним правилом", і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;
- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як винятковий запобіжний захід, що застосовується винятково в разі неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, що надасть змогу запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, не може бути застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 так як з урахуванням особи підозрюваного, обставин справи до нього може бути застосовані інші міри запобіжних заходів достатні для запобігання ризиків вказаних в клопотанні.
Таким чином, враховуючи все вищезазначене, приймаючи до уваги, обставини кримінального провадження, особу підозрюваного, слідчий суддя вважає необхідним в задоволенні клопотання слідчого СВ Роздільнянського ВПГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під ватрою у відношенні ОСОБА_5 відмовити та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з носінням браслету та покладенням обов`язків, що буде достатнім для запобігання вказаним ризикам.
В результаті застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде досягнута мета забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і обраний запобіжний захід буде запобігати його спробам переховуватись від органів досудового розслідування, або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків в даному кримінальному провадженні.
З урахуванням вищенаведеного, приймаючи до уваги, що підозрюваному обирається запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням браслету, ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню із-під варти в залі суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 176-206, 207, 208, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 погодженого з прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалам кримінального провадження , внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за № 0000441 від 09.06.2019 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 - відмовити у повному обсязі.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора, слідчого та покласти на нього виконання обов`язків, а саме:
- не відлучатися з місця мешкання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, паспорт громадянина України, інші документи, що дають право на виїзд з України і на в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю та роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 6 ст. 195 КПК України, відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження, або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконання обов`язків, покладених судом на підозрюваного.
Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з під варти з залу суду негайно.
Встановити строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу до 07.08.2019 року в межах строку досудового розслідування.
Зобов`язати слідчого, працівника органу Національної поліції перед застосуванням електронного засобу контролю під розпис роз`яснити підозрюваному правила користування пристроєм, техніку безпеки поводження з ним та наслідки його зняття або неправомірного втручання в його роботу з метою ухилення від контролю.
Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.
Копію ухвали направити начальнику Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, на якого покласти контроль за поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 під час дії відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1