Вирок

Іменем України

02.10.2019 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові обвинувальний акт, долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування та надані прокурором документи у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000718 від 06.03.2018 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арсеньєв, Приморського краю, Російська Федерація, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та на час розгляду справи, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 - а раніше судимого, востаннє Франківським районним судом м. Львова 15.12.2017 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,ч.2 ст.185 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
Сторона обвинувачення прокурори
Львівської місцевої прокуратури № 3
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Сторона захисту адвокат ОСОБА_6 .

Учасники судового провадження:
Потерпіла сторона : ТзОВ Торговельно -
виробнича компанія «Львівхолод» ,
представники ОСОБА_7 , ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

Вироком Франківського районного суду м. Львова від 15 грудня 2017 року, ОСОБА_3 визнано винним та засуджено за вчинення кримінальних

правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком в один рік та покладанням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України у кримінальному провадженні № 0002088 від 20.06. 2017 року.
Згідно оголошеного прокурором, що підтримує публічне обвинувачення в суді, обвинувального акта у кримінальному провадженні за № 0000718 від 06. 03. 2018 року та наданих процесуальних документів і документів, що характеризують особу, ОСОБА_3 , 02.03.2018 року близько 15 год. 05 хв., маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його дії були не помічені іншими особами, знаходячись у торговому залі магазину «Рукавичка», що по вул. Коновальця, 97 в м. Львові, шляхом вільного доступу, таємно викрав зі стелажів майно, що перебуває на балансі вище вказаного магазину, а саме: бальзам після гоління для чутливої шкіри фірми «Nivea», об`ємом 100 мл., в кількості 1 шт., загальною вартістю 76,18 грн.; гель для душу «Сила вугілля фірми «Nivea» об`ємом 200 мл., в кількості 1 шт., загальною вартістю 36,90 грн.; мило-крем біле фірми «Dove», об`ємом 135 грам, в кількості 1 шт., загальною вартістю 17,98 гривень; молоко згущене варене «Іриска» фірми «Ічня», об`ємом 370 грам, в кількості 1 штука, загальною вартістю 21,12 грн.; шоколадні цукерки з молочною начинкою «Любомир KIDS», об`ємом 208 грам, загальною вартістю 38,70 гривень. Не оплативши вартості вищевказаного майна, покинув приміщення магазину, а у подальшому, викраденим товаром скористався на власний розсуд.
Цими своїми діями підсудний ОСОБА_3 заподіяв магазину «Рукавичка» матеріальну шкоду на загальну суму 190,88 гривень.
Дані дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування та прокурором який підтримє публічне обвинувачення, кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, з чим суд погоджується.
Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, підтвердив фактичні обставини справи та пояснив, що 02.03.2018 року, близько 15 год. 05 хв., перебував у магазині «Рукавичка», що по вул. Коновальця, 97 в м. Львові. У цей час в нього виник умисел на таємне викрадення товару, який хотів продати на базарі, а виручені від продажу кошти використати на придбання продуктів, що потрібні були хворій мамі.
Відтак, перебуваючи у торговому залі магазину «Рукавичка», усвідомлюючи, що його дії не помічають інші особи, шляхом вільного доступу, взяв із стелажів: товар Бальзам після гоління «Nivea»; гель для душу «Nivea» ; мило-крем «Dove»; молоко згущене варене «Іриска» фірми «Ічня» та шоколадні цукерки з молочною начинкою «Любомир KIDS».
Точної назви викраденого ним товару на даний час не пригадує, але повністю погоджується із видом, кількістю та вартістю викраденого, як це зазначено в оголошеному прокурором обвинувальному акті.
Пояснив, що крадіжку вчинив із причин того, що на той час не не міг знайти роботи, не був працевлаштованим, йому потрібні були кошти на прожиття , а товар викрав для продажу на ринку для набуття грошових коштів.

Просить суд врахувати, що шкоду заподіяну магазину він повернув, жодних претензій до нього магазин не має.
У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати, надати можливість влаштувати життя та надавати допомогу мамі. Запевняє, що такого більше не повториться.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, його вину доведено у судовому засіданні прокурором, котрий покликаючись на матеріали досудового розслідування та визнання вини самим підсудним, вважає, що вина ОСОБА_3 в інкримінованому кримінальному правопорушенні доводиться в повному обсязі.

Суд з урахуванням думки прокурора, клопотання представника потерпілої сторони,

котрий просить розглянути справу у його відсутності зазначивши , що потерпіла сторона не має жодних претензій до обвинуваченого, адвоката та самого обвинуваченого, котрі не заперечують фактичних обставин та інкримінованого кримінального правопорушення, беручи до уваги положення ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів здобутих на досудовому розслідуванні щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, за виключенням дослідження процесуальних документів, що стосуються дотримання вимог процесуального законодавства під час досудового розслідування даного кримінального провадження, та документів, що характеризують особу, обвинуваченого.

З огляду на викладене, суд визнає , що стороною публічного обвинувачення - прокурором, доведено вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення та що так5ими протиправними діями потерпілій стороні ТзОВ Торговельно - виробнича компанія «Львівхолод» було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 190,88 гривень, яку підсудний добровільно відшкодував в ході досудового розслідування.
Вирішуючи питання про призначення підсудному виду та розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу підсудного, який по місцю проживання, у цілому, характеризується позитивно, його щире каяття та негативне ставлення до вчиненого.

При цьому, суд бере до уваги, що кримінальне правопорушення підсудним вчинено за обставин скрутного матеріального становища, яке було пов`язано із відсутністю роботи та визнає даний факт пом`якшуючою обставиною.

Крім цього, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття і сприяння органам досудового слідства, при розслідуванні даного кримінального провадження та добровільне відшкодування заподіяних збитків, що у свою чергу, вказує на відсутність негативних наслідків у вигляді майнової шкоди, від інкримінованого підсудному обвинувачення.

Обставин, що обтяжують вину обвинуваченого, досудовим слідством не наведено, не встановлено таких і судом.

З урахуванням пом`якшуючих обставин і особи підсудного, суд приходить до висновку, що покарання йому слід призначити в межах санкції інкримінованої статі Кримінального кодексу України, у вигляді позбавлення волі.

Суд також вважає за обов`язок, урахувати вимоги ст.. 69 - 1 КК України, відповідно до якої, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, та відшкодування заподіяної шкоди, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання , передбаченого відповідною санкцією статті Особливої частини цього Кодексу.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_3 вчинив, інкримінований йому у даному кримінальному провадженні, злочин під час іспитового строку, а тому вирішуючи питання про призначення покарання за сукупністю вироків відповідно до ч. 1 ст.. 71 КК України, вважає, що таке покарання слід визначити шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком, до покарання, яке призначено за вироком у розглядуваному кримінальному провадженні.

Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, запобіжний захід відносно

ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не застосовувався, у порядку ст. 208 КПК України, він не затримувався.

На підставі викладеного, керуючись статтями 66, 69-1 ч.1 ст. 71 КК України та статтями 321 - 324, 327, 332-337, 349 КПК України,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч.1 статті 71 КК України, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати не відбуту частину покарання призначеного вироком Франківського районного суду м. Львова від 15 грудня 2017 року, визначивши остаточне покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 11 (одинадцять) місяців.

Строк відбування покарання за даним вироком рахувати обвинуваченому з часу його доставки чи прибуття до місця відбування покарання, визначеного петенціарною службою чи з часу затримання та доставки для відбування покарання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, через суд , який ухвалив судове рішення.

У випадку відсутності апеляційних скарг, вирок набирає законної сили з 31 жовтня 2019 року.

Копію вироку сторони процесу можуть отримати у секретаря судових засідань.

Суддя ОСОБА_9