Справа № 646/5343/19
№ провадження 1-кп/646/644/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.08.19 року м. Харкова
Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши в режимі відеоконференції у підготовчому судовому засіданні в залі місцевого суду угоду про визнання винуватості укладену між прокурором Харківської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 13.07.2019 року за № 001773 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин, Чернігівської області, Ніжинського району, українця, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 03.07.2018 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.;
2) 21.12.2018 Носівським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років, який відбуває покарання у Державній установі «Диканівська виправна колонія (№ 12)»,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 391 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 будучи засудженим вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 21.12.2018 за ч.3 ст.185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років, в місцях позбавлення волі знаходиться з 09.06.2018.
Для подальшого відбуття покарання 20.05.2019 прибув до Державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)», яка розташована у м. Харкові, вул. Лелюківська, будинок № 1.
Під час відбуття покарання адміністрацією установи не заохочувався. Вимоги режиму тримання та розпорядку дня порушував 11 (одинадцять) разів, з яких 2 (два) рази поміщувався до дисциплінарного ізолятору установи, 1 (один) раз згідно з ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 07.06.2019 за допущення грубих порушень режиму тримання та вимог ст. 107 КВК України, п.п. 2, 3 Розділу 2, п.1 Розділу 4 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 №2823/5, переводився до приміщення камерного типу (далі ПКТ) строком на 1 (один) місяць.
Стягнення у види поміщення до ПКТ засудженим ОСОБА_5 ані адміністрації установи, ані до будь-яких інших органів, в тому числі місцевої прокуратури, не оскаржувалось, застосовано законно, підстави для його скасування відсутні.
Після закінчення строку тримання в ПКТ, засуджений ОСОБА_5 належних висновків не зробив, продовжував порушувати встановлений режим тримання.
Так, рішенням дисциплінарної комісії від 10.07.2019 №72, засудженому ОСОБА_5 за вчинені о 19.05 07.07.2019 грубі порушення режиму тримання оголошено догану.
Тим самим рішенням дисциплінарної комісії від 10.07.2019 №72, засудженому ОСОБА_5 , за повторно вчинені 08.07.2019 о 06.15 грубі порушення режиму тримання оголошено сувору догану.
Вказані стягнення засудженим ОСОБА_5 ані адміністрації установи, ані до будь-яких інших органів, в тому числі місцевої прокуратури, не оскаржувались, застосовані законно, підстави для їх скасування відсутні.
Проте, не зважаючи на вжиті заходи дисциплінарного характеру, засуджений ОСОБА_5 належних висновків не зробив та у період часу з 09.07.2019 по 11.07.2019 проявив злісну непокору законним вимогам представників адміністрації Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» та неодноразово відмовився виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії за наступними обставинами.
Так, о 13.30 09.07.2019, у житловому приміщенні №1 дільниці посиленого контролю Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)», за вказаною вище адресою, у присутності чергового помічника начальника установи майора внутрішньої служби ОСОБА_7 , лікаря терапевта медичної частини №12 установи ОСОБА_8 , засуджених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , засудженому ОСОБА_5 начальником відділення служби посиленого контролю старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_11 оголошено обґрунтовану нормами кримінально-виконавчого законодавства та санітарним станом вимогу приступити до виконання чергування згідно затвердженого графіка навести порядок у житловому приміщенні де він відбуває покарання.
Аналогічні законні вимоги щодо забезпечення чергування шляхом прибирання житлового приміщення, в якому він відбуває покарання, начальником відділення служби посиленого контролю старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_11 засудженому ОСОБА_5 в розташуванні житлового приміщення №1 дільниці посиленого контролю державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)», за наведеною адресою, оголошувались о 14.30 10.07.2019 у присутності чергового помічника начальника установи підполковника внутрішньої служби ОСОБА_12 , лікаря терапевта медичної частини №12 установи ОСОБА_8 , засуджених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 а також о 15.30 11.07.2019 у присутності чергового помічника начальника установи майора внутрішньої служби ОСОБА_13 , лікаря терапевта медичної частини №12 установи ОСОБА_8 , засуджених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
В кожному наведеному випадку засуджений ОСОБА_5 прибиральним інвентарем (відро з водою, ганчірка, швабра, віник, савок, гумові рукавички) був забезпечений, одягнутий і взутий за сезоном, безпосередньо під час подій оглянутий лікарем у особі лікаря терапевта медичної частини №12 установи ОСОБА_8 та за станом здоров`я був придатний до виконання таких робіт, звільнення не мав.
Проте, засуджений ОСОБА_5 , в кожному з наведених випадків, одразу після неодноразового оголошення йому 09.07.2019 о 13.30, 10.07.2019 о 14.30 та 11.07.2019 о 15.30 начальником відділення служби посиленого контролю старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_11 законних наполегливих вимог приступити до чергування та роз`яснення йому положень ст. 391 КК України, ст. ст. 107, 118, 132 КВК України, перебуваючи в тому самому приміщенні у присутності вказаних осіб, діючи з прямим умислом, повторно, відкрито, демонстративно і в зухвалій формі (виражаючи неповажливо-хамське відношення до представників адміністрації установи), приступити до прибирання території, визначеної згідно з графіком чергування адміністрацією установи відмовився.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ст. 391 КК України, тобто злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).
Під час досудового розслідування між прокурором Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим у цьому провадженні 26.07.2019 року було укладено угоду про визнання обвинуваченим винуватості, за якої ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненому ним кримінальному правопорушенні і взяв на себе зобов`язання беззастережно визнати обвинувачення у повному обсязі у судовому провадженні за ст. 391 КК України.
Сторони узгодили, що при затвердженні угоди від 26.07.2019 року буде призначено покарання за ст. 391 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі , на підставі ст. 71 КК України частково приєднати до невідбутої частини покарання за вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 21.12.2018 за ч. 3 ст. 185 КК України та визначити остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
У судовому засіданні прокурор, захисник та обвинувачений підтримали угоду про винуватість та просили її затвердити.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно вимог ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відноситься до злочинів середньої тяжкості, тобто підпадає під дію ч. 4 ст. 469 КПК України.
Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення п. 4, ч. 5 ст. 474 КПК України, що укладання угоди є добровільним, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст.50,65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкістю висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, даних про його особу, обставини, що пом`якшує покарання у виді щирого каяття у вчиненні злочину, обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив злочину.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості та призначення покарання, зазначеного у вказаній угоді.
Оскільки обвинуваченому ОСОБА_5 призначається покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає за необхідне обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Витрати на проведення експертиз відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст.373, 374, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Угоду від 26.07.2019 року між прокурором Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 13.07.2019 року за № 001773 за обвинуваченням ОСОБА_5 про визнання винуватості за ст. 391 КК України - затвердити.
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України частково приєднати до невідбутої частини покарання за вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 21.12.2018 за ч. 3 ст. 185 КК України та визначити остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обчислювати з 15.08.2019 року.
Речові докази визнані постановою про визнання речовими доказами від 23.07.2019 року залишити в матеріалах кримінального провадження.
На вирок суду в порядку ч. 4 ст. 394 КПК України може бути подано апеляцію до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня проголошення вироку.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору, учасникам судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, надіслати не пізніше наступного дня після проголошення вироку.
Суддя ОСОБА_1