Справа № 128/1338/19
УХВАЛА
18 червня 2019 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

та учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 , у присутності представника ДУ «Стрижавська ВК (№ 81)» ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в режимі відеоконференції в дистанційному провадженні з Державною установою «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сосновка Верхнекамського району Кіровської області Російська Федерація, громадянина України, раніше неодноразово судимого, останній раз 12 травня 2016 року Тульчинським районним судом Вінницької області за ст. 185 ч. 2, ст. 70 ч. 4 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі; згідно з ч. 5 ст. 72 КК України засудженому зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21 грудня 2015 року по 12 травня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,
про умовно-дострокове звільнення відповідно до ст. 81 КК України, -

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення відповідно до ст. 81 КК України, в якій він просить застосувати щодо нього ст. 81 КК України, оскільки він має заохочення, порушень не допускає та відбув більше половини строку покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав свою заяву та просив її задовольнити. Суду пояснив, що став на шлях виправлення, має багато заохочень, на виробництві установи не працевлаштований, але з 21.11.2015 працює днювальним, борг за виконавчими листами буде погашати після звільнення з місць позбавлення волі. Просить звільнити його умовно-достроково, оскільки в нього є старенькі бабуся та дідусь, за якими він буде доглядати, так як являється опікуном бабусі.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заяву засудженого ОСОБА_5 , вважає, що останній довів своє виправлення та може бути звільнений умовно-достроково.

Представник установи виконання покарань ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що засуджений ОСОБА_5 позитивно характеризується, тому є доцільним застосування до нього ст. 81 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 вважає, що, оскільки ОСОБА_5 раніше вже звільнявся умовно-достроково, до нього застосовувалася амністія, але він продовжував вчиняти злочини, не працевлаштований на виробництві установи, борг за виконавчими листами не погашає, тому наведене не свідчить про виправлення та перевиховання засудженого ОСОБА_5 і до нього неможливо застосувати ст. 81 КК України.

Представник Спостережної комісії при Вінницькій РДА в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоч в установленому законом порядку повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду заяви засудженого ОСОБА_5 .

Вивчивши заяву засудженого, вислухавши всіх учасників судового провадження, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 та довідки, надані Державною установою «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» на виконання ухвали суду, суд приходить до такого висновку.
У відповідності до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, в тому числі й питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Судом установлено, що згідно наданої характеристики на ОСОБА_5 початком строку відбування покарання за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 12.05.2016, є 24.11.2015, а кінцем строку 02.11.2019. В місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 перебуває з 24.05.2015, до ДУ «Стрижавська ВК (№81)» прибув 24.11.2015. За час відбування покарання в ДУ «Стрижавська ВК (№81)» ОСОБА_5 характеризується позитивно. За порушення вимог режиму відбування покарання до дисциплінарної відповідальності притягувався 3 рази, дані стягнення погашені та зняті у встановленому законом порядку. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України, і правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, ОСОБА_5 заохочувався 5 разів. На виробництві установи не працевлаштований за власним бажанням, проявляє активну участь в житті відділення, виконує обов`язки днювального відділення. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, на критику в свою адресу реагує адекватно. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення». Соціально-корисні зв`язки підтримує з рідними, а саме: з тіткою, бабусею та дідусем шляхом надання побачень та отримання посилок. За час відбування покарання надавалось 1 короткострокове побачення, отримав 6 посилок. Вину в скоєному злочині визнав повністю, щиро розкаявся.
Застосуванню ст. 101 КВК України (переведенню до дільниці соціальної реабілітації) за формальними ознаками підлягає по відбуттю 1/3 частини строку покарання з 12.12.2016 (протоколом комісії № 37 від 28.12.2016 було відмовлено, як особі, яка не стає на шлях виправлення).
Застосуванню ст. 82 КК України (заміні невідбутої частини покарання більш м`яким) за формальними ознаками підлягає по відбуттю 1/2 частини строку покарання з 02.09.2017 (протоколом комісії № 26 від 12.09.2017 було відмовлено, як особі, яка не стала на шлях виправлення).
Застосуванню ст. 81 КК України (умовно-достроковому звільненню) за формальними ознаками підлягає по відбуттю 2/3 частини строку покарання з 22.05.2018 (протоколом комісії № 14 від 24.05.2018 було відмовлено, як особі, яка не довела свого виправлення).
На профілактичному обліку в установі засуджений не перебуває.
Відповідно до довідки № 41, наданої ДУ «Стрижавська ВК (№ 81)», за період з 21.11.2015 по 30.04.2019 заява від засудженого ОСОБА_5 на вивід на роботу до підприємства не надходила, в зв`язку з чим він не був працевлаштований і заробітна плата йому не нараховувалась.

З довідки, наданої головним бухгалтером-начальником відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ДУ «Стрижавська ВК (№ 81)» капітаном ОСОБА_7 , вбачається, що станом на 27.05.2019 залишок боргу по виконавчих листах засудженого ОСОБА_5 становить 3 105 грн 27 коп.

Згідно з положеннями, викладеними в ч.ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.

Таким чином, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових чинників: сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, які в сукупності доводять виправлення засудженого.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Так, вирішуючи питання про застосування відносно ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення, суд враховує, що останній, будучи раніше неодноразово судимий за умисні корисні злочини, на шлях виправлення не став, знову здійснив умисний корисний злочин.
Також суд враховує, що головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Як установлено судом засуджений за весь час відбуття покарання не висловлював бажання працевлаштуватися на підприємстві установи, хоча має непогашену заборгованість за виконавчими листами. Наявність чотирьох заохочень за час відбування покарання у ОСОБА_5 не свідчить про сталість його виправлення та сумлінну поведінку під час всього відбуття покарання.
Суд не приймає до уваги заохочення від 10.04.2019, зазначене в наданій Державною установою «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» довідці на виконання вимог ухвали суду, оскільки матеріалами особової справи таке заохочення не підтверджується.

Згідно з матеріалами особової справи засудженого ОСОБА_5 , протоколом № 43 від 10.04.2019, враховуючи причини, обставини і мотиви вчиненого порушення, поведінку, кількість і характер накладених стягнень, пояснення засудженого, комісія прийняла рішення обмежитись бесідою виховного характеру з ОСОБА_5 .

Крім того, судом також враховано і те, що Вінницьким районним судом Вінницької області ухвалою від 17.08.2018 у справі № 128/1828/18 ОСОБА_5 з аналогічних підстав вже було відмовлено в умовно-достроковому звільненні, належних висновків після цього він для себе не зробив і за власним бажанням й надалі відмовлявся працевлаштовуватись на виробництві установи виконання покарань, що не свідчить про те, що останній своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Враховуючи те, що процес виправлення і виховання має бути стабільним та послідовним, суд вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від покарання засудженого ОСОБА_5 немає, оскільки засуджений хоч і відбув більше 2/3 строку покарання, однак не довів своєю поведінкою та ставленням до праці своє виправлення, а тому, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 слід відмовити за відсутності підстав для застосуванням до останнього ст. 81 КК України.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення відповідно до ст. 81 КК України відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

СУДДЯ ОСОБА_1