ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/1868/17
Провадження № 11-кп/818/1964/19 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1 Категорія: ч.2 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження №0000758 за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 20 березня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщанка Красноградського району Харківської області, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, розлученого, без місця реєстрації, фактично проживав в АДРЕСА_1 , раніше судимий: 1) 03.08.2012 року за ч.1 ст.164 КК України до громадських робіт строком на 100 годин; 2) 06.06.2014 за ч.1 ст.122 КК України, із застосуванням статті 71 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців 10 днів, 16.12.2015 звільнений за відбуттям строку покарання,-
визнаний винним та засуджений за ч.2 ст.185 КК України - 1 рік позбавлення волі.
Згідно вироку, ОСОБА_9 визнаний винним у тому, що він 04 серпня 2017 року в с. Таранівка Зміївського району Харківської області разом з особою, матеріали у відношенні якої виділені в окреме кримінальне провадження, де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Того ж числа близько 21:00 години, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_9 та особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою групою осіб, шляхом вільного доступу через неогороджену ділянку проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали належну ОСОБА_7 , чавунну ванну, вартістю 332 грн. 10 к., чим спричинили потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить оскаржуваний вирок змінити в частині призначеного покарання шляхом його пом`якшення та призначити йому мінімальне покарання передбачене ч.2 ст.185 КК України.В обґрунтування посилається на те, що судом при призначенні покарання не в повній мірі враховано те, що він визнав вину в повному обсязі, розкаявся у скоєному, за місцем мешкання характеризується позитивно, скоєний ним злочин не є тяжким, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, матеріальний позов по справі відсутній.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора та потерпілої, які вважали вирок законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.
Висновки суду відносно фактичних обставин справи, винності обвинуваченого у скоєнні злочину та правильності кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не заперечується. Відповідно до вимог ч.1 ст.404 суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_9 покарання суд діяв з дотриманням вимог ст.ст.50, 65 КК України, а саме.

Врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченого, який не працює, розлучений, за місцем проживання характеризується як особа на поведінку якої скарг не надходило, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, неодноразово був судимий за умисні злочини, має непогашені судимості, на шлях виправлення не став.

Відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України судом враховано обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та відшкодування шкоди шляхом повернення викраденого майна, та наявність обставини, що обтяжує покарання рецидив злочинів та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Надаючи оцінку доводам апеляційних скарг, щодо суворості призначеного покарання, колегія суддів враховує, що ОСОБА_9 скоїв злочин середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання до 5 років позбавлення волі; неодноразово був засуджений, що свідчить про стійку антисоціальну направленість його особи та установку на особисте збагачення шляхом скоєння злочинів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_9 , а також попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства, тобто лише при позбавленні волі, а призначення більш м`якого виду покарання - не стане ефективним та дієвим для досягнення мети виправлення.

Такий вид і міра покарання, на думку колегії суддів, буде достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Отже, апеляційні вимоги обвинуваченого про можливість призначення більш м`якого покарання є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного вироку, не вбачається.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 20 березня 2019 року у відношенні ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді: