Дата документу 13.09.2019 Справа № 554/3810/19
УХВАЛА
Іменем України

13 вересня 2019 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування арешту накладеного на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 06 травня 2019 року, -

в с т а н о в и в :

05 вересня 2019 року Департамент патрульної поліції Національної поліції України звернувся в суд із клопотанням про скасування арешту накладеного на автомобіль «Toyota Prius» д.н.з. НОМЕР_1 . В обґрунтування клопотання посилаються на те, що 29.04.2019 слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві внесено відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000323 за попередньою кваліфікацією ч. 1 ст. 286 КК України. 06.05.2019 ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави у справі №554/3810/19, провадження №1 -кс/554/641 1/2019, накладено арешт на транспортний засіб «Toyota Prius», номерний знак НОМЕР_1 , який належить Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, з позбавленням права на відчуження, розпорядження, користування та проведення будь-яких ремонтних робіт, на час проведення експертних досліджень транспортного засобу. 04.09.2019 постановою слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000323 від 29.04.2019 закрито, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю у діях водіїв складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Відповідно до ч. 3 ст. 174 КПК прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Разом з тим, постанова про закриття кримінального провадження була винесена слідчим, а тому питання про скасування арешту майна вирішено не було.

В судове засідання представник власника майна не з`явилася, направила заяву про розгляд клопотання у її відсутність.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомляли.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 06.05.2019 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на транспортний засіб «Toyota Prius», д.н.з НОМЕР_1 , який належить Департаменту патрульної поліції України Національної поліції України, з позбавленням права на відчуження, розпорядження, користування та проведення будь-яких ремонтних робіт, на час проведення експертних досліджень транспортного засобу..

Згідно з ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Положеннями ч.3 ст.174 КПК України передбачено, що прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Як вбачається з постанови слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_2 від 04.09.2019 року, кримінальне провадження № 0000323, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - закрито у зв`язку з відсутністю в діях водія автомобіля «Toyota Prius» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 та водія автомобіля «Daewoo Lanos» ОСОБА_4 д.н.з. НОМЕР_3 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Постанова про закриття кримінального провадження винесена слідчим, питання про скасування арешту майна під час її прийняття не було вирішено. Окремо прокурором арешт майна одночасно із винесенням вказаної постанови не скасовано.

При цьому, КПК України не визначено підстав та порядку скасування арешту майна у разі закриття кримінального провадження за постановою слідчого та відповідних повноважень слідчого щодо цього.

Згідно з ч.1 ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Пунктами 2, 9, 14 ч.1 ст.7 КПК України встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права, законність, недоторканність права власності, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, і не суперечать вимозі імперативності.

Згідно з ч.1 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Разом із тим, ч.6 ст.9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України.

При цьому, слідчий суддя вважає, що в подібних випадках слід керуватися саме положеннями ч.6 ст.9 КПК України, враховуючи такі обставини.

За наслідками проведеного досудового розслідування кримінальне провадження №0000323 закрито у встановленому КПК України порядку.

Виходячи з наведеного, існування не скасованого арешту майна Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за наявності закритого кримінального провадження порушує права та законні інтереси власника та володільця цього майна, а тому вони підлягають захисту із застосуванням належної правової процедури.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Так, клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000323 подано заявником 12.09.2019 року, тобто після винесення слідчим постанови від 04.09.2019 року про закриття вказаного кримінального провадження, та на час розгляду клопотання органом досудового розслідування не було доведено жодними належними і достатніми доказами реальної необхідності в існуванні вказаного арешту та обмеженнях, пов`язаних із реалізацією права власності на належне майно, розпорядження автомобілем.

Не надано також належних обґрунтувань того, що зазначене майно на даний час відповідає одному з критеріїв, визначених ч.1 ст.98 КПК України, та яким чином вказане майно може вважатись доказом вчинення кримінальних правопорушень або можуть використані для відшкодування заподіяних збитків тощо.

Також, стороною обвинувачення не доведено достатніх підстав вважати, що із залученням вказаного майна, а саме автомобіля «Toyota Prius», д.н.з НОМЕР_1 , та для досягнення цілей кримінального провадження потрібно проводити в подальшому будь-які слідчі та процесуальні дії, що обумовлюють необхідність обмеження (арешту) у виді заборони розпорядження майном, беручи до уваги той факт, що кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Статтею 17 Загальної декларації прав людини, проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

На підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Беручи до уваги викладене, оцінюючи наявні матеріали клопотання з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, слідчий суддя вважає, що обґрунтованої потреби в арешті майна стороною обвинувачення не доведено та необхідність в застосуванні арешту майна, накладеного згідно з ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 06.05.2019 року на теперішній час відпала.

Таким чином, приходжу до висновку, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження у відсутності потреби в арешті майна у кримінальному провадженні, а також правової можливості його скасування в іншому порядку, аніж на підставі судового рішення .

Факт перебування майна під арештом тривалий час фактично позбавляє конституційного права власника на законних підставах розпоряджатися своєю власністю.

Безпідставне обмеження права власності у вигляді накладення арешту на майно шляхом заборони розпорядження ним не є співрозмірним із завданнями кримінального провадження та порушує основоположні права власника майна, які визначені Конституцією України та чинним законодавством України.

Отже, враховуючи закріплені положення Конституції України, загальні засади КПК України та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, суд вважає необхідним забезпечити заявнику гарантоване державною право на доступ до правосуддя з метою захисту його прав власника майна.

Беручи до уваги, що постановою слідчого кримінальне провадження №0000323 від 29.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України закрито, інших підстав для застосування арешту майна не встановлено, виходячи з мети та завдань застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ч.3 ст.132, ч.1-2 ст.170 КПК України, а також передбачених п.18 ч.1 ст.3, ч.2 ст.174 КПК України повноважень слідчого судді з контролю за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом скасування арешту майна, потреба у застосуванні якого відпала, та наявності підстав для скасування арешту у разі закриття кримінального провадження, які передбачені положеннями ч.3 ст.174 КПК України, виходячи із засад верховенства права, змагальності, законності, слідчий суддя приходить до висновку, що в подальшому застосуванні арешту автомобіля «Toyota Prius», д.н.з НОМЕР_1 у даному кримінальному провадженні відпала, а тому арешт підлягає скасуванню.

Таким чином, клопотання про скасування арешту майна є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, п.18 ч.1 ст.3, ст.7, ч.6 ст.9, 8, 24, 98 ч.3 ст.132, ч.1, 2 ст.170, 174, 376 КПК України, ст.41 Конституції України КПК України, -

у х в а л и в :

Клопотання Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування арешту накладеного на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 06 травня 2019 року - задовольнити.

Скасувати арешт (заборону на відчуження, розпорядження, користування та проведення будь-яких ремонтних робіт), накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 06 травня 2019 року на автомобіль «Toyota Prius», д.н.з НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Октябрскього

районного суду м.Полтави ОСОБА_1