Справа № 161/8703/17
Провадження № 1-кп/161/81/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 20 серпня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку кримінальне провадження № 0001876 від 24.04.2017 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горзвин Луцького району Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-03.12.2012 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.296 ч.2 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання із встановленням іспитового строку на 2 роки, із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України;

-04.06.2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області та враховуючи ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 04.08.2014 року за ст.ст.185 ч.3, 71 КК України до 3-х років 3 місяці позбавлення волі, 30.12.2016 року звільнений по відбуттю покарання.

-за ст.186 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 , 24.04.2017 року, близько 03:03 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу приміщення нічного закладу «Стара підкова», що по вул. Д. Галицького, 1а в м. Луцьку, умисно, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, яке виразилось в нанесенні ОСОБА_5 одного удару правою рукою в ліву ділянку обличчя та одного удару кулаком правої руки в тулуб, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синця навколо лівого ока, субкон`юктивальний крововилив на лівому очному яблуку, садна на лобно-скроневій ділянці голови справа, які за ступенем тяжкості, згідно висновку судово-медичної експертизи № 369 від 26.04.2017 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що на момент їх заподіяння не мали ознак небезпеки для життя, після чого обвинувачений ОСОБА_6 , повторно, відкрито викрав з кишені куртки потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Самсунг J2», ІМЕІ НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку експерта № 12/2017 від 16.05.2017 року становить 2025 грн., в якому знаходились сім-картки мобільних операторів «Київстар» № НОМЕР_2 , вартістю 10 грн. та «лайфсел» № НОМЕР_3 , вартістю 10 грн., на рахунку яких були грошові кошти в сумі 8 та 12 грн. відповідно, флеш картка ємністю 16 Гб., вартістю 150 грн., а також гаманець коричневого кольору марки «JIZIMA», вартість якого згідно висновку експерта №312 від 29.05.2017 року становить 92 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 1000 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3307 грн..

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав частково та показав, що він наніс лише один удар потерпілому ОСОБА_5 в область обличчя від якого останній впав, після чого покинув місце конфлікту. Більше ударів потерпілому не наносив та будь-які речі в потерпілого не викрадав. Заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди не визнав та просив суд суворо його не карати.

Не заважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

-показами даними в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_5 , який показав, що 24.04.2017 року, близько 03:00 год., відпочивав в нічному закладі «Стара підкова», що по вул. Д. Галицького, 1а в м. Луцьку, де познайомився з обвинуваченим. В ході розмови вирішили з ним вийти на вулицю покурити. Коли вийшли з приміщення бару та зайшли за кут кафе, ОСОБА_6 запитав чи є в ОСОБА_5 гроші, на що останній сказав, що не має, після чого обвинувачений ОСОБА_6 наніс один удар кулаком в обличчя потерпілого, внаслідок чого останній впав на землю, після чого ОСОБА_6 наніс ще один удар кулаком в тулуб потерпілого та дістав з лівої кишені куртки останнього гаманець, а з кишені штанів мобільний телефон, після чого втік. Потерпілий ОСОБА_5 піднявся та пішов в приміщення бару шукати ОСОБА_6 , однак останнього там не було, а коли ОСОБА_5 знову хотів вийти на вулицю, то побачив через вхідні скляні двері закладу ОСОБА_6 , який в свою чергу побачив потерпілого та втік. В подальшому викликали працівників поліції. Заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підтримав повністю та просив задовольнити, а також просив суд суворо не карати ОСОБА_6 ;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.04.2017 року;
-протоколами огляду місця події від 24.04.2017 року;
-протоколом огляду місця події від 27.04.2017 року;
-висновком судово-медичної експертизи № 369 від 26.04.2017 року;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 26.04.2017 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 вказав на ОСОБА_6 як на особу, що вчинила відносно нього злочинні дії;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 30.05.2017 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 вказав на місце вчинення злочину, а також відтворив механізм нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ;

-висновком судової товарознавчої експертизи № 12/2017 від 16.05.2017 року.
-висновком судової товарознавчої експертизи № 312 від 26.05.2017 року;
-протоколом огляду предмета від 17.05.2017 року;
-протоколом огляду предмета від 30.05.2017 року;
-протоколом огляду предмета від 04.05.2017 року;
-оглянутим в судовому засіданні відеозаписом з камер спостережень.
Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 , своїми умисними протиправними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаними з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненими повторно, вчинив злочин, передбачений ст.186 ч.2 КК України.

Покази обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не викрадав мобільний телефон та гаманець в потерпілого ОСОБА_5 та наніс лише один удар потерпілому в обличчя, судом до уваги не приймається, так як такі покази повністю спростовуються показами самого потерпілого, протоколом проведення слідчого експерименту, а також матеріалами судового провадження, які є послідовними та повністю узгоджуються між собою. Поряд з цим, заперечення щодо викрадення майна потерпілого, судом розцінюється як спосіб пом`якшити відповідальність за вчинене.

Крім того, покази свідка ОСОБА_7 про те, що він знайшов телефон та гаманець потерпілого поблизу місця вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_6 щодо потерпілого ОСОБА_5 , не заслуговують на увагу, так як такі пояснення повністю спростовуються показами даними в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_5 , а також іншими доказами, що знаходяться в матеріалах судового провадження, а такі покази ОСОБА_7 судом розцінюється як спосіб вигородити обвинуваченого ОСОБА_6 , так як останній та свідок ОСОБА_7 проживають в одному селі та перебувають в дружніх відносинах.

Також, покази свідка ОСОБА_8 про те, що мобільний телефон потерпілого подарував її чоловік ОСОБА_7 , судом до уваги не приймається, оскільки вони проживають в одному селі з обвинуваченим та перебувають в дружніх стосунках з останнім.

Посилання захисника щодо недопустимості доказів, зокрема, протоколу огляду місця події в помешканні свідка ОСОБА_7 , а також протоколу вилучення в нього мобільного телефону, не заслуговують на увагу суду, оскільки сам ОСОБА_7 добровільно видав мобільний телефон працівникам поліції, а відповідно останніми було оформлено протоколом вилучення, а також щодо огляду місця події помешкання свідка ОСОБА_7 , то останній надав добровільну згоду на огляд його помешкання, тому узаконювати як обшук чи огляд не має підстав.

Поряд з цим, посилання захисника щодо недопустимості доказу, зокрема, протоколу впізнання, також судом до уваги не приймається, оскільки в той час проводились першочергові слідчі дії, з метою встановлення істини в даному кримінальному провадженні.

Покази потерпілого ОСОБА_5 є послідовними, правдивими та повністю узгоджуються з матеріали даного кримінального провадження, тому сумнівів у їх правдивості у суду не виникає, разом з тим, потерпілий та обвинувачений до конфлікту знайомі не були та неприязних стосунків між ними не існувало. Також, обвинувачений ОСОБА_6 не зміг пояснити в судовому засіданні чому потерпілий його оговорює.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відносяться до категорії тяжких злочинів, всі обставини справи та дані про особу обвинуваченого.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд не вбачає.

Обставиною, що обтяжує його покарання, суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом враховується те, що останній має постійне місце проживання за яким характеризується з посередньої сторони, потерпілий просив суворо не карати обвинуваченого, однак останній раніше судимий, в короткий проміжок часу після звільнення з місць відбуття покарання вчинив новий тяжкий корисливий злочин із застосуванням насильства, при цьому свою вину визнав частково, не розкаявся у вчиненому, добровільно не відшкодував завдані збитки, не працює, не займається суспільно-корисною працею, не має постійного джерела доходу, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку, поряд з цим, даний злочин вчинив в стані алкогольного сп`яніння, тому суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання ОСОБА_6 , слід призначити ближче до нижчої межі санкції ст.186 ч.2 КК України у виді позбавлення волі, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення і перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів, і відповідатиме вимогам ст.65 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, слід задовольнити частково, тобто стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 в користь потерпілого ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 1190 грн. та моральну шкоду в розмірі 3500 грн.. Визначаючи розмір морального відшкодування, суд виходив із принципів розумності, виваженості та врахував характер і тривалість страждань потерпілого, істотне вимушення змін у його життєвих стосунках.

Речові докази в даному кримінальному провадженні, слід вирішити в порядку ст.100 КПК України, а судові витрати покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 ..

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати, з моменту приведення даного вироку до виконання.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_6 термін перебування під вартою з 19:00 год. 26.04.2017 року по 27.04.2017 року включно.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави судові витрати в розмірі 890,35 (вісімсот дев`яносто гривень тридцять п`ять копійок) гривень за проведення товарознавчих експертиз.

Речовий доказ оптичний диск для лазерних систем зчитування інформації марки «Arena» № FR5F16-00610, що заходиться в матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Речові докази мобільний телефон марки «Самсунг J200», ІМЕІ НОМЕР_4 , НОМЕР_1 , гаманець марки «JIZIMA», що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: