УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2019 року Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 залі суду м. Херсона у відкритому судовому засіданні, розглянувши клопотання голови фермерського господарства «Нива» ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

встановив:
Заявник звернувся до суду з клопотанням в якому просить в кримінальному провадженні 0001010 вжити заходи забезпечення кримінального провадження та накласти арешт на майно ОСОБА_4 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 04.11.1998 року Суворовським РВ УМВС України в Херсонській області, ІПН НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ), а саме, - об`єкт житлової нерухомості двокімнатну квартиру, загальною площею 52,6кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в межах суми 1922735,50грн. (ціна цивільного позову).

В обґрунтування посилається, на те, що 27 лютого 2019 року Фермерське господарство «Нива» подало до Херсонського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області повідомлення про вчинення посадовою особою Товариства з обмеженою відповідальністю «Меліоратор+» (учасником/засновником та директором) ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, які можуть бути кваліфіковані за частиною 4 статті 190, частиною 2 статті 205, частиною 2 статті 3641 Кримінального кодексу України (шахрайство, фіктивне підприємництво, зловживання повноваженнями службовою особою юридичної особи), що підтверджується відбитком штемпелю вхідної кореспонденції Херсонського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області.

З матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_4 , переслідуючи умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, 13 грудня 2018 року від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Меліоратор+», в якості директора, уклав з Фермерським господарством «Нива» договір поставки № 11/12/2018 (далі - Договір).

Передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із корисливих мотивів, ОСОБА_4 склав та підписав на своє ім`я довіреність № 1 від 18.12.2018 року, яка видана для отримання цінностей від ФГ «Нива» та інші документи, що безпосередньо стосуються постачання товару.

18 грудня 2018 року, шляхом обману (шахрайства), під приводом дійсності намірів щодо придбання сої та вчасних розрахунків за такий товар, ОСОБА_4 переконав потерпілого (ФГ «Нива»), в особі директора фермерського господарства, в добропорядності своїх намірів, заздалегідь не збираючись виконувати договірних зобов`язань перед ФГ «Нива», спонукав передати йому сою у кількості 195,53тон на загальну суму з ПДВ 2023735,50грн., але в подальшому своїх договірних зобов`язань не виконав, грошових коштів не перерахував, чим спричинив ФГ «Нива» значних матеріальних збитків.

Фермерське господарство «Нива» в рамках даного кримінального провадження є потерпілим, а також цивільним позивачем та заявлено цивільний позов про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в розмірі 1922735,50грн.

Враховуючи порушення майнових прав ФГ «Нива», внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , у вигляді шахрайства, зважаючи на той факт, що ОСОБА_4 вчиненим злочином завдано ФГ «Нива» майнової шкоди в особливо великих розмірах, а саме, - 1 922 735,50грн., виникла необхідність у накладенні арешту на майно. Оскільки ОСОБА_4 вчинено кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України, санкція якої передбачила позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

З метою забезпечення виконання вироку суду та можливості стягнення майнової шкоди, що заподіяна злочинними діями ОСОБА_4 та про яку заявлено у цивільному позові, що знаходиться у матеріалах кримінального провадження, потерпілий (ФГ «Нива») вважає за необхідне звернутись із відповідним клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у вигляді накладення арешту на майно ОСОБА_4 .

З викладених вище обставин вбачається, що ОСОБА_4 , за допомогою ТОВ «Меліоратор+» систематично (повторно), переслідуючи злочинний умисел, вчиняє шахрайські дії, отримує сільськогосподарську продукцію, не розраховуючись за неї, та реалізує такий товар за готівкові кошти, спричиняючи при цьому майнову шкоду фізичним та юридичним особам в особливо великих розмірах.

З відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_4 на підставі договору купівлі продажу (дублікат, серія номер: 5390, виданий 26.11.2015, видавник: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_5 ) належить об`єкт житлової нерухомості квартира, загальною площею 52,6кв.м., двокімнатна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, зважаючи на наявність у ОСОБА_4 прямого умислу на вчинення злочину, повторності вчиненого злочину, наявність цивільного позову та наявність факту спричинення злочинними діями ОСОБА_4 майнової шкоди в особливо великих розмірах, враховуючи санкцію частини 4 статті 190 Кримінального кодексу України щодо конфіскації майна суб`єкта злочину, з метою недопущення відчуження ОСОБА_4 майна, за рахунок якого можливо здійснити відшкодування ФГ «Нива» заподіяної майнової шкоди, є необхідним застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у вигляді арешту майна ОСОБА_4 , а саме, - об`єкту житлової нерухомості квартири, загальною площею 52,6кв.м., двокімнатна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Разом з тим, необхідно відзначити, що рішенням Господарського суду Херсонської області від 11 червня 2019 року по справі № 923/199/19, яке набрало законної сили, стягнуто з ТОВ «Меліоратор+» на користь ФГ «Нива» 1922735грн.50коп. основного боргу, 10296грн.75коп. з урахуванням 3% річних, 125277грн.07коп. пені, 30874грн.71коп. витрат по сплаті судового збору, 12468грн.59коп. витрат на професійну правничу допомогу

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 , яка представляє інтереси ФГ «Нива» клопотання підтримала, просить вимоги задовольнити.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

В контексті абзацу 2 ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У випадку, передбаченому п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи з метою збереження речових доказів, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У клопотанні заявником слідчим не наведено ризиків передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

В судовому засіданні адвокат не довела необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Крім цього, в кримінальному провадженні не пред`явлено підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 205, ч.2 ст. 364-1 КК України.

За таких обставин клопотання до задоволення не підлягає.

Керуючись статтями 170 - 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:
Відмовити в задоволенні клопотання.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення,

СуддяОСОБА_1