Справа №463/4440/19
Провадження №1-кс/463/2224/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова
Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР у м. Львові щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР у м. Львові щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Скаргу мотивує тим, що він звернувся до ТУ ДБР у м. Львові з заявою про вчинення злочинів передбачених ст. ст.ст.28 та ч.5 ст. 186, 365, 171 КК України організованою групою працівниками поліції Галицького ВП ГУНП у Львівській області, начальником другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові, т.в.о. директора ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 .. Вказана заява була передана до ТУ ДБР у м. Львові. Жодних відомостей до ЄРДР на даний час за поданою ним заявою внесено не було. Разом з тим скаржник отримав лист від ДБР, що його заява була розглянута як звернення.
В судовому засіданні скаржник свою скаргу підтримав покликаючись на доводи викладені в ній. Просив скаргу задовольнити. Додатково вказав, що слідчий суддя не вправі перевіряти мотиви викладені у заяві про злочини та перевіряти саму заяву про злочин, а повинен невідкладно зобов`язати внести відомості до ЄРДР.
Представник ТУ ДБР у м. Львові в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив. В силу ч.3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги приходжу до наступного висновку.
Відсутність визначення процесуальним законом приводів і підстав до початку кримінального провадження на практиці врегульовано «Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення», затвердженої наказом МВС України від 06 листопада 2015 р. № 1377, де зазначено джерела інформації про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, що надходить до ОВС уповноваженого розпочати досудове розслідування, які фактично є ні чим іншим, як приводами до початку кримінального провадження, а підставами наявність у джерелі інформації даних про ознаки кримінального правопорушення.
Положення ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.
На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги ч. ч. 3, 4 та 5 ст. 214 КПК України, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто Кримінального кодексу, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.
Положення ст. 214 КПК України,перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви, після їх надходження до ОВС, підлягають розгляду останнім згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.
Зі змісту скарги та з пояснень вбачається, що по суті, скаржник фактично припускає, що викрадена в нього камера перебуває у т.в.о директора ТУ ДБР у м. Львові, а начальник 2-го слідчого відділу свідомо приховав факт нападу на журналіста та факт пограбування. Викладені в заяві обставини не можуть вважатись фактичними даними, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення працівниками ТУ ДБР у м. Львові, оскільки не несуть в собі достатніх відомостей про мотив чи зацікавленість згаданих осіб, адже суб`єктивна сторона вказаних в заяві злочинів характеризується саме прямим умислом.
З врахуванням наведеного, приходжу до висновку, що дії уповноваженої особи ТУ ДБР у м. Львові з приводу відмови внесення заяви (звернення) стосовно вчинення кримінальних правопорушень стосовно начальником другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові та в.о. директора ТУ ДБР у м. Львові до Єдиного державного реєстру є частково правомірними. Оскільки сам факт викраденого майна в скаржника, за твердженнями скаржника мав місце, вважаю за необхідне у відповідності до вимог ст. 214 КПК України зобов`язати представника ТУ ДБР у м. Львові внести відомості до ЄРДР за фактом вчинення відкритого майна працівниками правоохоронних органів
На підставі наведеного, керуючись вимогами статей 214, 303, 306, 307, 372 КПК України, -
у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_3 задоволити частково.
Зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР у м. Львові невідкладно внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 28.05.2019 року по факту вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 186 КК України працівниками правоохоронного органу та надати заявнику відповідний витяг з ЄРДР.
В задоволенні інших вимог відмовити за безпідставністю.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1