Номер провадження: 11-сс/813/1668/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого: судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 та його захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.09.2019 р., якою відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Алчевську Луганської обл., громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого слідчої групи СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 та відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст.190 КК України, продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.11.2019 р. з відповідним визначеним слідчим суддею розміром застави в розмірі 135 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що вважає доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

На переконання слідчого судді, слідчим та прокурором доведена наявність у кримінальному провадженні заявлених ризиків, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, а саме можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинені інших злочинів, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, у зв`язку із відсутності офіційного місця роботи може продовжити вчиняти аналогічні корисливі злочини.

Окрім того, підозрюваний ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом інформування інших причетних до вчинення злочину осіб про хід досудового розслідування та про слідчі (розшукові) дії, які в ньому провадяться.

В свою чергу, ОСОБА_7 не одружений, утриманців не має, не працює та не навчається, що свідчить про те, що у останнього відсутні міцні соціальні зв`язки.

В частині визначеного розміру застави, слідчий суддя, з огляду на майновий та сімейний стан підозрюваного, встановлені в судовому засіданні ризики, обставини інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, ймовірний сумарний розмір шкоди, який був завданий в результаті вчинення таких кримінальних правопорушень, прийшов до переконання, що обраний ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.07.2019 року розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 зазначив, що вважає ухвалу судді незаконною та необґрунтованою, з таких підстав:
- доцільність продовження строків тримання під вартою повинно відповідати ризикам та обставинам ст. 177-178 КПК України у їх зіставленні з конкретними фактами;
- слідчим та прокурором не доведена обґрунтованість підозри ОСОБА_7 та не має прямих доказів відносно нього, окрім флешки з невідомими змістом;
- підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, а саме перебуває у цивільному шлюбі, проживає в одному і тому ж місці, доглядає за матір`ю-пенсіонером, що хворіє на туберкульоз, у інших кримінальних правопорушеннях не підозрюється, а злочин не направлений проти життя та здоров`я, забезпечує себе та свою родину матеріальними засобами існування так як має постійне місце роботи з достатнім розміром доходу, раніше не судимий;
- розмір застави, який залишений ОСОБА_7 є для нього, як для особи, що не працює, занадто непомірним, а його майновий стан до уваги не брався;
Посилаючись на такі доводи, захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та змінити запобіжний захід ОСОБА_7 з тримання під вартою на запобіжний захід, що не пов`язаний з позбавленням волі.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції підозрюваний ОСОБА_7 та його захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі та просили їх задовольнити, натомість прокурор ОСОБА_6 заперечував проти вимог захисника та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу судді залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до приписів ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

При цьому, ч. 3 ст. 184 КПК України передбачено, що до клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що слідчий дотримався зазначених вище вимог кримінального процесуального закону, адже клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного обґрунтовано належним чином, а його доводи підтверджуються доданими до нього доказами.
При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011 р., заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
З матеріалів, наданих слідчим вбачається, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, а саме в заволодінні чужим майном шляхом обману, за допомогою здійснення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, реалізацію якого здійснював, вступивши у злочинну змову з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

В подальшому, учасниками злочинного плану заздалегідь були розподілені ролі, відповідно до яких, ОСОБА_11 та ОСОБА_14 мали опублікувати оголошення на торгівельному майданчику всесвітньої мережі Інтернет щодо продажу неіснуючого товару. Крім того ОСОБА_11 та ОСОБА_15 повинні були спілкуватися з потенційними покупцями та переконувати останніх сплатити вартість неіснуючого товару, шляхом перерахування грошових коштів на заздалегідь підшукані ОСОБА_15 та ОСОБА_11 банківські карткові розрахункові рахунки осіб, які не були обізнаними про злочинні наміри вказаних осіб, та в подальшому мали знімати перераховані грошові кошти та передавати їх ОСОБА_7 , що ними і було вчинено відносно потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 .

Мотивуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , слідчий суддя послався в ухвалі на матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, копії яких долучені до матеріалів клопотання.
Тобто, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для відповідних висновків по суті клопотання слідчого.
Більш того, вказане питання не є предметом розгляду в суді апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді щодо вирішення питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В свою чергу, слідчим у клопотанні зазначено про наявність негласних слідчих розшукових дій, які потребують зняття грифу секретності, що також, в свою чергу свідчить про те, що органом досудового розслідування в повній та достатній мірі проводиться досудове розслідування з метою надання всіх існуючих доказів можливої причетності підозрюваного до скоюваних злочинів та відповідно до ст. ст. 89, 94 КПК оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом 1-ої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті, а підстав для визнання доказів недопустимими на даній стадії процесу, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту в апеляційній скарзі не наведено.
З огляду на що, посилання захисника ОСОБА_8 на відсутність в матеріалах провадження прямих доказів причетності ОСОБА_7 до інкримінованих йому злочинів не знайшла своє підтвердження під час апеляційного розгляду скарги, більш того, відповідно до протоколу обшуку помешкання підозрюваного, було виявлено та вилучено значну кількість мобільних телефонів, сім-карток, модеми, флеш-накопичувач, що суперечить вимогам апеляційної скарги захисника, в якій він посилається на наявність лише однієї флешки з невідомим змістом, яка була вилучена у ОСОБА_7 .
Окрім того, відповідно до клопотання слідчого, на даний момент ще не отримано висновок комп`ютерно-технічної експертизи.
Слідчий суддя при вирішенні вказаного питання має з`ясувати обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування до підозрюваного саме такого запобіжного заходу та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, що слідчим суддею і було здійснено з перевіркою наявності обставин, зазначених у ст. 184 КПК України, а слідчим долучено до клопотання докази, якими він обґрунтовує свої доводи, які знайшли своє відображення в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді у тому, що на теперішній час продовжують існувати ризики, заявлені під час обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, ризик подальшого вчинення ним аналогічних корисливих кримінальних правопорушень, перебуваючи на свободі; може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, та які не даний час не відшукані органом досудового розслідування; може незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни ними своїх показів для подальшого уникнення кримінальної відповідальності; може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом інформування інших причетних до вчинення злочину осіб про хід досудового розслідування та про слідчі (розшукові) дії, які в ньому провадяться.

Тому доводи захисника ОСОБА_8 з даного приводу також спростовані під час апеляційного розгляду скарги та є такими, що беззаперечно свідчать про продовження існування зазначених вище ризиків.
Також, слідчим суддею з урахуванням вимог ст. 178 КПК України досліджено обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, в тому числі те, що підозрюваний ОСОБА_7 не одружений, утриманців не має, не працює та не навчається, що свідчить про те, що у останнього відсутні міцні соціальні зв`язки.

Доводи захисника про наявність у нього на утриманні матері-інваліда жодним чином не підтверджені в своїй апеляційній скарзі, більш того в якій захисник спочатку посилається на відсутність у нього заробітку, а в подальшому зазначає, що ОСОБА_7 забезпечує себе та свою родину матеріально, оскільки працює таксистом.

Щодо доводів захисника ОСОБА_8 з приводу непомірного розміру застави, застосованої до ОСОБА_7 , апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а порядок продовження строку тримання під вартою не передбачає обставин щодо вирішення питання про застосування або зміну застосованого раніше альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Тобто твердження захисника з приводу непомірного розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, застосованого раніше відносно ОСОБА_7 , не є предметом розгляду в суді апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді про продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Отже, колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу підозрюваного та дійшов правильного висновку про необхідність продовження відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді є обґрунтованою та підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 199, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.09.2019 р., якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.11.2019 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3