Справа № 352/2274/19
Провадження № 1-кс/352/772/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
слідчого СВ Тисменицького
ВП ГУНП в Івано-Франківській області
капітана поліції ОСОБА_3
розглянув клопотання слідчого СВ Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні від 05.11.2019р. №0000462, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.
Клопотання надійшло до суду 05 листопада 2019 року.
Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого,-
в с т а н о в и в :
Клопотання про накладення арешту у кримінальному провадженні від 05.11.2019р. №0000462 відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Слідчим суддею, під час розгляду клопотання встановлено, що 04.11.2019 близько 19.40 год. в с. Ямниця Тисменицького району по вул. Галицька т.в.о. начальника СРПП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 було зупинено автомобіль марки «Ніссан», н.з. НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_6 пропонувала та надала працівникові поліції неправомірну вигоду в розмірі 500 грн. за не притягнення її до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

04.11.2019 під час проведення огляду місця події з салону службового автомобіля «Мітсубуші - Аутлендер», н.з. НОМЕР_2 , було виявлено та вилучено грошову банкноту номіналом 500 (п`ятсот) гривень, № З З7731488, яку упаковано в спец.пакет № 7152471. 05.11.2019 дану грошову банкноту визнано речовим доказом, про що винесено відповідну постанову.

Слідчий СВ Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області капітан поліції ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задоволити.

Вислухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Згідно пункту 5 частини 2 статті 40 указаного Кодексу слідчий уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В судовому засіданні слідчим не доведено, що грошова банкнота номіналом 500 (п`ятсот) гривень, № З З7731488 є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберігає на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення.
Стаття 84 КПК України зазначає, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Слідчий суддя, керуючись ст. 94 КПК України оцінюючи зібрані докази, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає, що в задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 84, 94, 98, 99, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя -
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні від 05.11.2019р. №0000462 відмовити в повному обсязі.
Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1