Постанова

Іменем України
28 листопада 2019 року

м. Київ
Справа № 686/27852/18
Номер провадження в апеляційному суді 11-сс/4820/135/19

Провадження № 51 1701 км 19

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у судовому засіданні матеріали провадження за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 26 березня 2019 року.
Зміст судових рішень і встановлені обставини
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 19 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 12 березня 2019 року залишено без руху та надано йому семиденний строк для усунення її недоліків.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 26 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 березня 2019 року повернуто на підставі ст. 399 ч. 3 п. 1 КПК України, оскільки особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений строк.

Вимоги касаційної скарги, узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення його апеляційної скарги скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вважає, що суд апеляційної інстанції мав переглянути оскаржувану ним ухвалу слідчого судді в апеляційному порядку, оскільки таке право йому гарантоване ст. 7 ч. 1 п. 17, ст. 24 ч. 1 КПК України.
Заперечень на касаційну скаргу ОСОБА_6 від учасників судового провадження не надходило.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор у судовому засіданні вважала касаційну скаргу обґрунтованою та просила залишити її задовольнити.
Мотиви Суду
Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Частиною першою статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від

02 червня 2016 року № 1402-VIII (далі Закон № 1402-VIII) визначено, що Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Реалізація цього завдання відбувається, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, під час якого Верховний Суд у своїх рішеннях висловлює правову позицію щодо правозастосування, орієнтуючи в такий спосіб судову практику на однакове застосування норм права.
Частиною шостою статті 13 Закону № 1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Порушене ОСОБА_6 у касаційній скарзі питання, стосується оскарження ухвали апеляційного суду про повернення апеляційної скарги, після залишення її без руху на підставі ст. 399 ч. 3 п. 1 КПК України.
Щодо вказаного питання Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду сформулювала висновок в постанові від 18 листопада 2019 року (справа № 686/24639/17, провадження за касаційною скаргою № 51-5496 кмо 18), зазначивши, що під час апеляційного перегляду рішень слідчих суддів апеляційний суд не вправі ухвалювати рішення про залишення апеляційної скарги без руху та про її повернення, якщо особа не усунула недоліків, оскільки положення

ст. 398 КПК України, частин 1, 2 та ст. 399 ч. 3 п. 1 КПК України застосовуються до апеляційних скарг, поданих на судові рішення, передбачені частинами 1, 2 ст. 392 КПК України, а що стосується оскарження судових рішень, передбачених ст. 392 ч. 3 КПК України (ухвали слідчого судді), то застосуванню підлягають положення ст. 422 КПК України.
Такий висновок об`єднана палата сформулювала у справі за аналогічних обставин, а саме за наслідком розгляду касаційної скарги ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 12 березня 2018 року, якою повернуто його апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2018 року у кримінальному провадженні №0000031.
Враховуючи зазначене та те, що предметом перегляду вказаного касаційного провадження є ухвала суду апеляційної інстанції, якою повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_6 , після залишення її без руху, на підставі ст. 399 ч. 3 п. 1 КПК України, колегія суддів вважає, що така ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції. При цьому доводи касаційної скарги в цій частині є обґрунтованими і в цій частині скарга підлягає задоволенню.
При новому розгляді суду апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, апеляційний розгляд здійснити відповідно до вимог КПК України та прийняти законне і обґрунтоване рішення.
Керуючись ст.ст. 436, 438 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 26 березня 2019 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3