Номер провадження: 11-сс/813/1427/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 13.08.2019 р., якою в рамках кримінального провадження №0003156 від 10.09.2018 року відносно:
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Петрівськ Тарутинського району Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, працюючого без укладення трудового договору, не одруженого, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не маючого судимостей;
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання,
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеною ухвалою слідчого судді в рамках кримінального провадження №0003156 від 10.09.2018 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 358 КК України було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на нього строком до 24.09.2019 р. обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання.

Мотивуючи своє рішення про можливість застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, слідчий суддя послався на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та в зазначеному провадженні існує доведений слідчим та прокурором ризик можливого вчинення останнім іншого злочину, обумовлений наявністю судимості за вчинення умисних злочинів та притягненням на теперішній час до кримінальної відповідальності за вчинення іншого злочину, однак стороною обвинувачення не було доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеному ризику.
Окрім того, слідчий суддя врахував дані щодо характеристики особи підозрюваного ОСОБА_6 , який працевлаштований, хоча й неофіційно, має сім`ю, тобто міцні соціальні зв`язки.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 не погодився із оскаржуваною ухвалою з підстав того, що слідчим суддею було залишено поза увагою існування в зазначеному кримінальному провадженні інших доведених ризиків, зокрема, того, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, яким територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради була завдана шкода на загальну суму 544 000 грн., а гр. ОСОБА_10 22 800 доларів США; під час досудового розслідування в кримінальному провадженні, в якому він обвинувачується у вчиненні аналогічного злочину та яке на теперішній час перебуває на розгляді в Малиновському райсуді м. Одеси, переховувався від органів досудового розслідування та суду; останньому знайомі особи свідків та їх анкетні дані; підозрюваний не працевлаштований, раніше засуджений за вчинення тяжких злочинів.
Посилаючись на викладене, прокурор ОСОБА_8 наголосив, що зазначені обставини свідчать про неможливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, тому просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 6 днів.
В судове засідання апеляційного суду прокурор ОСОБА_8 не з`явився, хоча був належним чином сповіщений про дату, час та місце апеляційного розгляду, про причини неявки не повідомив та жодних клопотань на адресу суду не надавав, у зв`язку із чим колегія суддів, керуючись ч. 4 ст. 405 КПК України, вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутності прокурора.
Заслухавши доповідь судді; думку підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновків про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частиною першою ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положення ст. 178 КПК України встановлюють, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України не є предметом апеляційного оскарження в даному випадку та підтверджується матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 10.12.2018 р. (а.с. 57-63), протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.08.2018 р. (а.с. 64-66 та 67-69), протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 10.12.2018 р. (а.с. 70-76), протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_13 від 25.02.2019 р. (а.с. 77-79) та іншими матеріалами в їх сукупності.
Так, органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у тому, що у період часу з травня по серпень 2017 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно та з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, після смерті власника ОСОБА_14 за попередньою змовою з іншими особами шляхом обману заволодів квартирою АДРЕСА_3 , спричинивши таким чином територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради матеріальну шкоду на суму 544 000 грн., та грошовими коштами ОСОБА_10 у сумі 22 800 доларів США (80 260 грн.).
Разом з тим, слідчий суддя обґрунтовано зазначив в ухвалі, що в судовому засіданні сторона обвинувачення довела наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованому йому злочину, однак не довела існування підстав, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов вірного висновку про те, що в зазначеному кримінальному провадженні існує один доведений органом досудового розслідування ризик того, що підозрюваний може вчинити інший злочин, оскільки раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного злочину, зокрема, 03.08.2006 р. вироком Київського райсуду м. Одеси був засуджений за ч. 2 ст. 307, 69, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки (а.с. 82).
Водночас, апеляційний суд не погоджується із думкою прокурора про наявність в зазначеному провадженні ризиків можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та незаконного впливу на свідків, оскільки такі твердження є голослівними та матеріалами провадження не підтверджується, натомість, підозрюваний з моменту внесення відомостей про вчинений злочин до ЄРДР жодних спроб здійснення впливу на свідків в зазначеному провадженні не здійснював та за викликами до слідчого та суду з`являється.
Одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину не можуть бути єдиною підставою для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Натомість, апеляційний суд, погоджуючись із висновками слідчого судді, звертає увагу на те, що підозрюваний працює за наймом, хоча й неофіційно; має постійне місце проживання на території м. Одеси та місце реєстрації на території Одеської області; самостійно з`явився в судове засідання для розгляду клопотання слідчого про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Також, прокурором не надано жодних доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_6 умов обраного йому оскаржуваною ухвалою слідчого судді запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Так, останній самостійно з`явився до апеляційного суду для участі в апеляційному розгляді, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що застосований відносно нього слідчим суддею запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в достатній мірі може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного під час проведення досудового розслідування.
Окрім того, неявку без поважних на те причин прокурора в судове засідання апеляційного суду колегія суддів розцінює як відмову сторони обвинувачення від підтримання поданої нею апеляційної скарги.
Отже, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, наявність в зазначеному кримінальному провадженні доведеного ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, а також характеристику особи підозрюваного, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення слідчого судді про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є обґрунтованим.
Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування законної та обґрунтованої ухвали слідчого судді немає.
Керуючись ст.ст. 177-178, 194, 370, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 13.08.2019 р., якою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України строком до 24.09.2019 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4