Справа № 591/6545/17
Провадження № 1-кп/591/115/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 вересня 2019 року м. Суми
Зарічний районний суд м. Суми у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 0003967 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , гр-на України, з вищою освітою, не одруженого, не судимого,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
05 жовтня 2017 року близько 22.13 години ОСОБА_5 , маючи намір на таємне, з корисливих спонукань викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні магазину ТОВ «ЕКО» по вул. Кооперативна, 1 в м. Суми, намагався викрасти ковдру вартістю 320,33 гривень, що належали ТОВ «ЕКО», таким чином не виконавши всіх дій, які вважав за потрібне, намагався зникнути з місця вчинення злочину, але не зміг довести свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений працівниками магазину.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєнні інкримінованого злочину не визнав, зазначивши, що в той день в зазначеному місці він розізлився на працівників вказаного магазину, внаслідок того, що йому ніхто не допоміг вибрати та купити товар. Тому він, бажаючи провчити охорону магазину, тобто показавши, що вони не належним чином виконують свої обов`язки, взяв ковдру з прилавку та намагався її пронести повз охорону та касу, не сплативши за неї, але був затриманий перед виходом з магазину охоронцями та повернув зазначений товар, наміру на викрадення якого не мав.

Покази обвинуваченого суд вважає непереконливими та розцінює їх як обраний спосіб захисту, оскільки вони спростовуються іншими доказами в справі.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що восени 2017 року він працював охоронцем в наведеному магазині, коли помітив, що ОСОБА_5 повз каси намагався винести з магазину ковдру, прямуючи до виходу з магазину та не сплативши за товар, але був зупинений, а товар повернуто. Поводив він себе агресивно та на його думку неадекватно, інформації щодо причин вчинення обвинуваченим таких дій, свідок не навів.

Свідок ОСОБА_7 , який також працював при описаних подіях охоронцем магазину, також повідомив суду, що за наведених обставин по радіостанції було повідомлено охоронцям, що хтось намагався пронести повз касу товар.

Свідок ОСОБА_8 показав суду, що дійсно в зазначений вище період він працював охоронцем у вказаному магазині, коли зустрів в ньому обвинуваченого. Поводився він агресивно та неадекватно, в магазині розбив пляшку пива, за яку одразу відмовлявся сплатити, проте потім (наскільки пригадував свідок) він сплатив. І в якійсь момент, коли відбувалась розмова свідка з обвинуваченим, останній сказав: "що це за охорона ? Зараз візьму ковдру, пройду і мені нічого не буде». Про цю ситуацію свідок повідомив по радіостанції своїх колег, а сам продовжив займатись своїми справами.

З дослідженого судом відеозапису з камер спостереження магазину вбачається, що при наведених обставинах ОСОБА_5 дійсно взявши з прилавку ковдру, пройшов повз непрацюючу касу в напрямку виходу, перед яким був зупинений охоронцем, який забрав у нього ковдру.

При цьому, зазначені докази на переконання суду спростовують твердження обвинуваченого про відсутність у нього наміру на викрадення цього майна, оскільки по-перше, жодним доказом чи будь-яким переконливим твердженням не доведена можливість та наявність у обвинуваченого бажання повернути зазначений товар, по-друге, жодним доказом не підтверджено суду та не наведено переконливих тверджень щодо попередніх будь-яких неправомірних дій працівників магазину, які, згідно показань обвинуваченого викликали та підбурили його на вчинення описаних дій, в-третє, самі покази обвинуваченого в частині його наміру та покази свідка ОСОБА_8 дають суду достатньо підстав стверджувати, що намагання в зазначений спосіб провчити охорону магазину відбувалось в спосіб саме викрадення майна, без наміру його повернення, з огляду в тому числі на нелогічність, непослідовність дій обвинуваченого та сумнівний спосіб в розумінні норм закону для привернення уваги працівників магазину.

З приводу цього слід зауважити і про те, що, оскільки охоронець ОСОБА_8 , якому ОСОБА_5 повідомив про свої наміри, не припинив одразу його дії, тому він (охоронець) не усвідомлював можливості дійсного викрадення вказаного майна, тим більше, що перебування в приміщенні магазину з товаром ще не утворює складу злочину (до перетину без сплати за товар касової зони), а тому ОСОБА_5 в цій ситуації діяв таємно, тим більше зазначивши суду про те, що саме на таємне пронесення повз охорони він і мав намір (тобто думав, що охорона його не помітить).

Таємним це викрадення суд вважає і тому, що, не дивлячись на те, що ОСОБА_5 і брав ковдру в присутності охоронця і повідомив йому про це, але він не міг не усвідомлювати, що саме ОСОБА_8 при перебуванні в магазині (до перетину касової зони) не буде йому перешкоджати.

Крім того, суд зважає і на ту обставину, що викрадення полягає в дії і означає незаконне, безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, на що фактично і був спрямований намір ОСОБА_5 , і кінцева мета не залежить від того чи потрібно йому ( ОСОБА_5 ) це майно чи ні.

Крім цього, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого діяння підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події, яким зафіксована обстановка в місці вчинення діяння та оглянута ковдра, якою намагався заволодіти ОСОБА_5 ; протоколом огляду відеозапису, який відповідає тому, що наведений вище та переглянутий в судовому засіданні; висновком товарознавчої експертизи, яким підтверджена вартість майна; висновком судово-психіатричної експертизи, яким підтверджена осудність ОСОБА_5 .

Таким чином, суд вважає зазначені обставини вчиненого діяння встановленими, факт скоєння ОСОБА_5 цього кримінального правопорушення доведеним, а його дії кваліфікує за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він, своїми умисними протиправними діями, вчинив незакінчений замах на таємне, з корисливих спонукань викрадення чужого майна вартістю 320,33 гривень, що належало ТОВ «ЕКО», але не доведеного до кінця з причин, що не залежали від волі обвинуваченого, тобто вчинив незакінчений замах на крадіжку.
Пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин ОСОБА_5 суд не вбачає.
Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він є не судимою особою, працює (зі слів обвинуваченого), не одружений, має статус учасника бойових дій.
При призначенні виду та міри покарання суд враховує особу обвинуваченого, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину.

Враховуючи викладене та дані щодо особи обвинуваченого, його майновий стан, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, повернення викраденого майна та його незначну вартість, відсутність обтяжуючих покарання обставин, молодий вік обвинуваченого та вчинення злочину не судимою особою, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе з призначенням покарання у виді штрафу, оскільки саме це покарання відповідатиме меті кримінального провадження.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Речові докази слід залишити в матеріалах провадження.
Процесуальні витрати, підтверджені прокурором, пов`язані з проведенням експертного дослідження, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання до вступу вироку в законну силу.
На підставі ч. 3 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 375 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень.
Речовий доказ: диск з відеозаписом залишити в матеріалах провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в сумі 296,61 гривень.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 днів з моменту його проголошення, особою, що не була присутня під час його проголошення з дня отримання копії судового рішення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення вироку цій особі.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а також не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1