УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.09.2019 Справа №607/19950/19

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову начальника СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 від 26 червня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000037, зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали скаргу постанову начальника СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 від 26 червня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000037.

У скарзі вказано: «20 серпня 2019 року ми отримали копію постанови начальника слідчого відділу прокуратури Тернопільської області старшого радника юстиції ОСОБА_5 від 26 червня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000037 від 15 лютого 2017 року. Оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст.9 КПК України, оскільки винесена без проведення належного досудового розслідування обставин вчинення заступником прокурора Тернопільської області ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України. Начальник слідчого відділу не виконав дві ухвали слідчого судді від 29 березня 2018 року та від 15 березня 2017 року у даному кримінальному провадженні, прийняті за результатами наших скарг на постанови слідчих про закриття кримінального провадження. В оскаржуваній постанові начальник слідчого відділу посилається виключно на допити працівників прокуратури, достовірність яких не перевірив іншими доказами. Начальник слідчого відділу не перевірив законність діяння заступника прокурора Тернопільської області ОСОБА_7 на відповідність вимогам ч.6 ст.284 КПК України, якою встановлено конкретні строки можливого скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно вимог ч.6 ст.284 КПК України копія постанови про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю.

Всупереч вимогам КПК начальник слідчого відділу ОСОБА_5 не встановив та у постанові не вказав конкретні строки, у які прокурор ОСОБА_8 мав право на скасування постанови від 26 січня року про закритгя кримінального провадження №0000062. Начальник слідчого відділу ОСОБА_5 не встановив та в оскаржуваній постанові не вказав, коли саме постанова від 26 січня 2016 року про закриття кримінального провадження №0000062 була надіслана прокурору. Крім вищевказаного, відповідно ч.6 ст.284 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови. Однак, начальник слідчого відділу ОСОБА_5 не встановив під час досудового розслідування та не вказав в оскаржуваній постанові про наявність чи відсутність такої скарги потерпілого. Разом з тим, посилаючись у постанові на покази свідка ОСОБА_7 , начальник слідчого відділу вказав, що постанову від 26 січня 2016 року про закриття кримінального провадження N0000062 ОСОБА_7 «прочитавши підписав відповідно до вимог ч.6 ст.36 КПК України».

Відповідно до вимог ч.6 ст.36 КПК України Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, керівник місцевої прокуратури, їх перші заступники та заступники при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування мають право скасовувати незаконні та необгрунтовані постанови слідчих та прокурорів нижчого рівня у межах строків досудового розслідування, передбачених статтею 219 цього Кодексу. Начальник слідчого відділу ОСОБА_5 послався на вимоги ч.6 ст.36 КПК, які застосовуються «у межах строків досудового розслідування, передбачених статгею 219 цього Кодексу», однак не врахував, що постанова про закриття кримінального провадження №0000062 винесена 26 січня 2016 року, а отже винесена ОСОБА_7 14 листопада 2016 року постанова не є «у межах строків досудового розслідування».

Відповідно ч.2 ст.25 Закону України «Про прокуратуру» Генеральний прокурор, керівники регіональних та місцевих прокуратур, їх перші заступники та заступники відповідно до розподілу обов`язків, здійснюючи нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно- розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство, координують діяльність правоохоронних органів відповідного рівня у сфері протидії злочинності. Координаційні повноваження прокурори здійснюють шляхом проведення спільних нарад, створення міжвідомчих робочих груп, а також проведення узгоджених заходів, здійснення аналітичної діяльності. Порядок організації роботи з координації діяльності правоохоронних органів, взаємодії органів прокуратури із суб`єктами протидії злочинності визначається положенням, що затверджується спільним наказом Генерального прокурора, керівників інших правоохоронних органів і підлягає реєстрації у Міністерстві юстиції України.

В оскаржуваній постанові начальник слідчого відділу вказав службові повноваження заступника прокурора Тернопільської області ОСОБА_7 на час підписання постанови про скасування постанови від 26 січня 2016 року про закриття кримінального провадження №0000062, однак серед наведених повноважень відсутні повноваження організації роботи з координації діяльності правоохоронних органів. Посилання начальника слідчого відділу на наказ, який встановлює взаємозамінність заступника прокурора Тернопільської області ОСОБА_7 із першим заступником прокурора області ОСОБА_9 , не спростовують факту умисного вчинення ОСОБА_7 дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, оскільки начальником слідчого відділу не здобуто доказів, що підтверджують законність набуття ОСОБА_7 повноважень першого заступника прокурора області. При цьому начальником слідчого відділу не встановлено, чи виконував ОСОБА_7 обов`язки ОСОБА_9 , на момент винесення постанови від 26 січня 2016 року, про закриття кримінального провадження №0000062. Крім того, начальником слідчого відділу не здобуто положення, яким визначається порядок організації роботи з координації діяльності правоохоронних органів, взаємодії органів прокуратури із суб`єктами протидії злочинності.

Начальник слідчого відділу ОСОБА_5 виніс оскаржувану постанову не надавши правову оцінку діям ОСОБА_7 по втручанню у цивільно-правові відносини суб`єктів авторського права, без зернення таких суб`єктів до прокуратури щодо порушення їхніх авторських прав. Не відповідає фактичним обставинам також твердження начальника слідчого відділу ОСОБА_5 про те, що 26 січня 2016 року постанову про закриття кримінального провадження №0000062 було винесено «за п.2 ч.І ст.284 КПК України». Вказане кримінальне ровадження 26 січня 2016 року було закрито за п.1 ч.І ст.284 КПК України - встановлена відсутність події кримінального правопорушення. В оскаржуваній постанові начальник слідчого відділу ОСОБА_5 вказує недостовірні відомості про процесуальні документи, зокрема про постанову «слідчого в ОВС СВ прокуратури області ОСОБА_10 від 22 лютого 2017 року», якою «кримінальне провадження закрито на підставі п.1. ч.І ст.284 КПК України». Постанова «слідчого в ОВС СВ прокуратури області ОСОБА_10 від 22 лютого 2017 року» в матеріалах справи відсутня. Крім вищенаведеного, підставою для скасування оскаржуваної постанови є те, що під час досудового розслідування не проведено допит заявників, безпідставно відмовлено заявникам у визнанні їх потерпілими, незважаючи на вказання ними конкретної суми завданої шкоди в сумі 4 000 000 грн.»

До суду подано матеріали кримінального провадження №0000037.

Начальник СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, про причини не повідомив, заяву про відкладення розгляду скарги не подав.

Відповідно до статей 8, 55, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Права людини захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб. Суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права; Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

На підставі статей 38, 40 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування. Слідчий, здійснюючи свої повноваження є самостійним у своїй процесуальній діяльності та відповідає за законність і своєчасність здійснення процесуальних дій.

З постанови начальника СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 від 26 червня 2019 року вбачається, що під час досудового розслідування не вчинено всіх необхідних слідчих дій для отримання доказів, які можуть мати значення для кримінального провадження і встановлення обставин, зокрема, не перевірено доводів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Постанова вмотивована з посиланням лише на частину матеріалів кримінального провадження. Тобто, про всі матеріали, їх зміст і суть у постанові не зазначено та не вмотивовано підставу їх не врахування. Зокрема, не оцінено змістовно-смислове значення частини матеріалів кримінального провадження, які не враховано. Оскільки, правову оцінку всім матеріалам кримінального провадження у сукупності не надано, постанова не містить всіх передбачених законом відомостей, тобто за змістом вона не відповідає вимогам передбаченим ч.5 ст.110 КПК України.

Начальник СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 заперечень на скаргу не подав, тобто не скористався своїм правом на доведення правомірності оскаржуваної постанови.

Згідно з ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні карги.

Отже, законом передбачено обмежений перелік ухвал, які вправі постановити слідчий суддя і лише в межах поданої скарги. Проте, в контексті п.18 ч.1 ст.3 КПК України головним обов`язком слідчого судді є здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів у кримінальному провадженні. Враховуючи вище зазначене доцільно констатувати в мотивувальній частині цього рішення, що в кримінальному провадженні не забезпечено ефективність досудового розслідування.

Проаналізувавши наведене вважаю, що скаргу необхідно задовільнити.

Керуючись статтями 8, 55, 129 Конституції України, 7, 56, 60, 284, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:
Скаргу задовільнити.

Скасувати постанову начальника СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 від 26 червня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000037.

Зобов`язати начальника СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 вчинити слідчі дії, в порядку ч.4 ст.38, ст.40, п.3, 4 ч.1, п.3 ч.2 ст.56, п.2 ч.2 ст.60 КПК України.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1