Житомирський апеляційний суд
Справа №281/264/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 49 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 на ухвалу Лугинського районного суду Житомирської області від 15 травня 2019 року про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження , -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 15 травня 2019 року клопотання захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_8 про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження ухвалено задовольнити.
Ухвалено звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження №00000105 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.05.2015 по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 240 КК України ухвалено закрити.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду в частині рішення щодо відшкодування судових витрат змінити та ухвалити судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в розмірі 51330, 54 грн. Посилається на те, що ухвала суду підлягає зміні у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що під час досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000105 проведено судові експертизи на загальну суму 51330, 54 грн., а саме: судову комплексну економічну експертизу вартістю 42 900 грн., судову почеркознавчу експертизу вартістю 1228,80 грн., судову комп`ютерно-технічну експертизу вартістю 1477,28 грн., судову комп`ютерно- технічну експертизу вартістю 4431,84 грн. та судову комп`ютерно-технічну експертизу вартістю 1292,62 грн. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінального процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо. Крім того, згідно ч.1 ст. 126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. Однак як вбачається з ухвали суду, питання про понесені державою судові витрати в розмірі 51330, 54 грн. не вирішено, що є істотним порушенням вимог чинного кримінального процесуального законодавства, тому ухвала суду пдлягає зміні.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника та обвинуваченого, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України й звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 цього Кодексу у зв`язку із закінченням строків давності у апеляційній скарзі не оспорюється.
Що стосується апеляційних доводів відносно необхідності вирішення питання про стягнення з обвинуваченого на користь держави витрат на поведення експертиз в кримінальному провадженні, колегія суддів не знайшла підстав для задоволення даних вимог, ухвала суду відповідає вимогам КПК України, а судом не допущено тих істотних порушень вимог КПК України, на які посилається прокурор в апеляційній скарзі.
Так питання поняття та розподілу судових витрат в кримінальному провадженні, в тому числі і пов`язані з залученням екпертів, регулюються положеннями ст.ст. 122, 124-126 КПК України
При цьому відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Частиною 1 ст. 369 КПК України визначено, що судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та ухвали суду першої інстанції, на початковій стадії судового розгляду суд задовольнив клопотання сторони захисту і постановив ухвалу про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.
Питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у підсумковому рішенні (викладеному у формі вироку), яким відповідно завершується провадження у стадії судового розгляду (п. 13 ч. 1 ст. 368 КПК України, п. 1 ч. 4 ст. 374 цього Кодексу).

А покладення судових витрат на осіб, звільнених від кримінальної відповідальності, у справах публічного обвинувачення кримінальним процесуальним законом (ст. 124 КПК України) не передбачено.
Посилання прокурора в апеляційній скарзі на положення Постанови Пленуму ВСУ № 12 від 23.12.2005 року про те, що суд, звільняючи особу від кримінальної відповідальності , має вирішити питання в тому числі і щодо відшкодування судових витрат, не спростовує висновків суду про неможливість в даному випадку вирішити вказане питання, оскільки наведеними вище положенням Постанови зазначається, що суд вирішує вказане питання відповідно до вимог чинного кримінального процесуального законодавства. При цьому як вже зазначалося вище, положеннями ст. 124 КПК України не передбачена можливість стягнення з обвинуваченого витрат на проведення експертиз в кримінальному провадженні іншим рішенням суду, ніж обвинувальним вироком.
При цьому положення ст. 126 КПК УКраїни про про те, що суд вирішує питання про судові витрати або у вироку або ухвалою, є загальними, та вони не спростовують наведених вище вимог ст. 124 даного Кодексу.
З огляду на викладене доводи апеяляційної скарги прокурора про істотне порушення вимог кримінального процесуалдьного закону та про необхідність стягнення з ОСОБА_7 судових витрат за проведення екпертиз є безпідставиними та не грунтуються на вимогах закону.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 залишити без задововлення, а ухвалу Лугинського районного суду Житомирської області від 15 травня 2019 року про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, - без змін.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її ухвалення.

Судді: