Справа № 396/1152/18
Номер провадження 1-кп/404/599/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2 ,

основних присяжних: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР за № 0000135, про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда (Кропивницького) Кіровоградської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Воронівка Новоукраїнського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_10 ,

обвинувачених: ОСОБА_6 та ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:
В ході судового розгляду справи встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_7 визначено граничний строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 30.11.2019 року, включно, а відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 30.11.2019 року, при цьому, розгляд кримінального провадження відносно вказаних обвинувачених не завершено, триває.

На виконання вимог п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України судом повторно у ході судового провадження до спливу продовженого строку на обговорення учасників судового провадження було поставлено питання доцільності продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , а обвинуваченому ОСОБА_6 продовження строків цілодобового домашнього арешту, оскільки судове провадження на теперішній час незавершене.

Вислухавши в судовому засіданні прокурора, який вважає необхідним продовжити обвинуваченим строк застосованих відносно них запобіжних заходів, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які заперечували щодо продовження йому строку запобіжного заходу та просили змінити йому запобіжний захід на домашній арешт, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які не заперечували щодо продовження йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд приходить до наступного.

ОСОБА_7 , який по даному кримінальному провадженню з 13.02.2018 року перебуває під вартою, а тому наявність тільки обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину перестала сама по собі бути підставою для позбавлення його свободи, при цьому стороною обвинувачення при розгляді питання доцільності продовження обвинуваченому тримання під вартою не доведено, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним своїх процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 111112 рішення ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії» від 1 березня 2007 року; п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення (рішення ЄСПЛ у справі «Адам`як проти Польщі» від 19 грудня 2006 року).

У п. 75 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року наголошено, що тривале тримання під вартою без визначення в рішенні суду відповідних підстав є несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленого в п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, у цьому рішенні ЄСПЛ зазначив, що він часто констатує порушення пункту 3 статті 5 Конвенції у зв`язку з тим, що, навіть коли йдеться про тривалі строки тримання під вартою, національні суди часто обґрунтовують продовження строку тримання під вартою однаковими підставами протягом всього періоду ув`язнення, якщо взагалі роблять це, тоді як після спливу певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення свободи, а суди зобов`язані обґрунтовувати рішення про продовження тримання під вартою іншими підставами, які мають бути чітко вказані.

Також у вищевказаному рішенні ЄСПЛ зазначив, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні), суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

З урахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місця проживання, а тому зважаючи на тривалий строк перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою без вирішення справи по суті, приймаючи до уваги презумпцію невинуватості обвинуваченого та відсутність доведених перед судом підстав для продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, суд вважає за необхідне змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід на більш м`який, а саме на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Крім того, в силу ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати 2-х місяців.

Суд приходить до висновку, що зміна, а також скасування застосованого до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме не забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти спробам обвинуваченого ОСОБА_6 переховуватися від суду, а тому вважає можливим продовжити дію застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до 2-х місяців.

Керуючись ст. 331 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника про зміну йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з застосуванням засобів електронного стеження.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки:

- цілодобово не залишати місце постійного проживання будинок АДРЕСА_2

- прибувати за викликом до суду за першою вимогою;

- утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками по справі;

- надавати можливість працівникам органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_7 з`являтися в житло (будинок АДРЕСА_2 ) з вимогою надавати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Строк дії запобіжного заходу визначити до 25.01.2020 року включно.

Обвинуваченого ОСОБА_7 звільнити з-під варти негайно в залі суду.

Продовжити дію застосованого обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 2-х місяців по 25.01.2020 року включно.
Копію ухвали вручити прокурору, захисникам, обвинуваченим для відома та направити начальнику Новоукраїнського відділу поліції ГУНП В Кіровоградській області, для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1