Справа № 157/74/19
Провадження №1-кс/157/543/19
УХВАЛА
Іменем України

24 жовтня 2019 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря: ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , старшого слідчого СВ Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна,

встановив:

ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного згідно з ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 14 січня 2019 року.

Клопотання мотивовано тим, що вказаною вище ухвалою слідчого судді накладено арешт на таке майно: вантажний сідловий тягач марки «DAF 95XF380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2000 року випуску; бортовий тентований напівпричіп марки «SCHMITS SCS 24», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2000 року випуску; легковий автомобіль марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номер НОМЕР_3 . Легковий автомобіль марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2005 року випуску, зареєстрований на ОСОБА_6 , залишено в його користуванні без права відчуження на період проведення досудового розслідування.

У ОСОБА_6 немає і не було на меті приховувати пошкоджувати або іншим чином чинити шкоду своєму майну. Крім цього, він не є підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні, в рамках якого був накладений арешт.

Так як досудове розслідування проводиться 10 місяців, органами досудового розслідування здійснені усі необхідні слідчі дії, автомобіль, що належить ОСОБА_6 , не підлягає спеціальній конфіскації, а тому вважає, що відпала необхідність у застосуванні арешту на вказане авто у вигляді заборони на відчуження.

Посилаючись на викладене вище, просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду від 14 січня 2019 року у вигляді заборони на відчуження автомобіля марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2005 року випуску, що належить ОСОБА_6 .

Представник заявника ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав повністю із зазначених у ньому підстав.

Прокурор ОСОБА_4 та старший слідчий СВ Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 не заперечили щодо задоволення клопотання, оскільки по кримінальному провадженню виконані усі слідчі дії, проведені необхідні експертизи, у зв`язку з чим найближчим часом буде прийняте відповідне процесуальне рішення.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження, проаналізувавши надані документи, вважаю, що клопотання підставне та підлягає до задоволення.

Відповідно до частин 1, 2 та 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання встановлено, що слідчим відділенням Камінь-Кашиського ВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 січня 2019 року за №0000013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Також встановлено, що ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районною суду від 14 січня 2019 року в даному кримінальному провадженні було задоволено клопотання старшого слідчого СВ Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 про арешт майна. Вказаною ухвалою, крім іншого, легковий автомобіль марки «DAEWOO LANOS», номер кузова НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2005 року випуску, зареєстрований на ОСОБА_6 , залишено в користуванні останнього без права відчуження на період слідства.

Як встановлено при розгляді даного клопотання, на даний час необхідні слідчі дії, в тому числі судові експертизи, у вказаному вище кримінальному провадженні проведені, провадження на стадії завершення.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України в разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171 174 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Наведені обставини свідчать, що подальше застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна втратило свою необхідність, оскільки кримінальне провадження, в ході досудового розслідування якого було накладено такий арешт, найближчим часом буде завершене, а тому воно не виправдовує потреб досудового розслідування у такому ступені втручання у права особи розпоряджатися своєю власністю.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 р. констатовано порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 09.06.2005 р. у справі «Бакланов проти Російської Федерації», від 24.03.2005 р. у справі «Фрізен проти Російської Федерації» наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1982 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Беручи до уваги наведене вище, вважаю, що ОСОБА_6 довів безпідставність подальшого застосування арешту майна у вигляді заборони на відчуження автомобіля марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2005 року випуску, що зареєстрований на нього, а тому дане клопотання слід задовольнити.

Керуючись статтями 170, 174 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 січня 2019 року за №0000013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 14 січня 2019 року у вигляді заборони на відчуження легкового автомобіля марки «DAEWOO LANOS», номер кузова НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2005 року випуску, зареєстрованого на ОСОБА_6 .

Копію ухвали для виконання направити начальнику Камінь-Каширського відділу Маневицької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_7 , начальнику СВ Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1