Провадження № 11-кп/824/2001/2019 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
із участю

прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_11 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 23 квітня 2019 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця за національністю, із базовою вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 21.12.2010 вироком Котовського районного суду Одеської області за ч.4 ст.187, ст.69 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 31.05.2016 вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, 19.05.2017 вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, -

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 19.05.2017, більш суворим призначеним цим вироком, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів у виді п`яти років позбавлення волі.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 05.10.2015 по 19.05.2017, виходячи з одного дня попереднього ув`язнення до двох днів позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено без змін - тримання під вартою у ДУ «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з моменту його затримання, тобто з 05.10.2015.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця за національністю, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 06.03.2008 вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, 23.05.2014 вироком Броварського міськрайонного суду Київської області за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, 09.09.2014 вироком Броварського міськрайонного суду Київської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, 12.04.2016 вироком Броварського міськрайонного суду Київської області за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, -

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим призначеним вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 12.04.2016, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання за сукупністю злочинів у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення з 05.10.2015 по 08.10.2015, виходячи з одного дня попереднього ув`язнення до двох днів позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишено без змін - тримання під вартою у ДУ «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 ухвалено рахувати з моменту його затримання, тобто з 19.02.2016.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Лагодехи, (Грузія), грузина за національністю, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_10 строк попереднього ув`язнення з 05.10.2015 по 07.10.2015, виходячи з одного дня попереднього ув`язнення до двох днів позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили, обрано у виді тримання під вартою у ДУ «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.
Строк відбування покарання ОСОБА_10 ухвалено рахувати з моменту його затримання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 залишено без розгляду; цивільний позов потерпілої ОСОБА_13 задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_14 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_13 22 400 (двадцять дві тисячі чотириста) грн. 00 коп. у рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди та 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди.
Цим же вироком вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 засуджено за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, вчиненого за наступних обставин.
05.10.2015, приблизно о 08 годині, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , та спілкуючись зі своїм братом ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким разом проживають, запропонував вчинити таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, з метою збагачення за рахунок чужого майна. У свою чергу ОСОБА_9 на пропозицію ОСОБА_8 погодився та в той момент в нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло. Після чого, за вказаною адресою приїхав друг ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навідати свого товариша. Під час спілкування ОСОБА_8 попросив ОСОБА_10 підвезти його та ОСОБА_9 в м. Київ, у зв`язку з особистими справами, на що той погодився. У подальшу, вони втрьох направились в Оболонський район м. Києва. Проїжджаючи по вул. Тимошенка, 18, що у м. Києві, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повідомили ОСОБА_10 про свій злочинний намір, а саме те, що бажають вчинити таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, з метою збагачення за рахунок чужого майна та запропонували поспостерігати за тим, щоб про їхній злочинний намір ніхто не догадався, на що останній погодився. Реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , попередньо розподіливши між собою злочинні ролі, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 зайшли до 4 під`їзду будинку та піднялися на 6-й поверх, де була розташована квартира АДРЕСА_4 . А в той час ОСОБА_10 залишився біля будинку та спостерігав, щоб ніхто зі сторонніх осіб не викрив їх злочинний намір. Підійшовши до вищевказаної квартири ОСОБА_8 , ОСОБА_9 переконались, що за ними ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, дістали заздалегідь заготовлені відмички та за їхньою допомогою відкрили замки вхідних дверей квартири. ОСОБА_10 у цей момент спостерігав за обстановкою, із метою запобігання виявлення злочинних дій сторонніми особами та в разі появі сторонніх осіб попередити ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Продовжуючи свої дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 проникли до квартири АДРЕСА_5 , де таємно викрали належний ОСОБА_13 плазмовий телевізор марки «Самсунг», вартістю 8000 грн. 00 коп., належні ОСОБА_12 : пістолет ПМ «Ерма-Інтер», НОМЕР_1 , калібру 9 мм, вартістю 9000 грн. 00 коп., наручний годинник марки «Оріон» вартістю 3 000 грн. 00 коп., наручний годинник марки «Армані», вартістю 5000 грн. 00 коп., посвідчення Інтерпол, видане на ім`я ОСОБА_12 , праску марки «Філіпс», вартістю 300 грн. 00 коп., 5 нагрудних медалей Служби безпеки України. Після цього ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 з викраденими речами вийшли із вказаної квартири та житлового будинку, де їх чекав ОСОБА_10 . Після чого, з місця вчиненого кримінального правопорушення зникли, розпорядившись незаконно набутим майном на власний розсуд.
05.10.2015 о 14 год. 30 год. за адресою: м. Київ, пр-т. Оболонський, 36, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 були затримані міліціонерами ПМГБОПГУ МВС України у м. Києві.
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 спричинили ОСОБА_12 майнової шкоди на загальну суму 17300 грн. 00 коп., ОСОБА_13 майнової шкоди на загальну суму 8000 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням захисником ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 та захисником ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подано апеляційні скарги.

У своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , просить дослідити обставини кримінального провадження, скасувати вирок Оболонського районного суду м. Києва від 23.04.2019 та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_10 невинуватим у зв`язку з недоведеністю його вини у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Апелянт зазначає, що обґрунтування його вимог буду надані після отримання копії оскаржуваного рішення.

У змінах та доповненнях до апеляційної скарги захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_7 просить дослідити обставини кримінального провадження, скасувати вирок Оболонського районного суду м. Києва від 23.04.2019 та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_10 невинуватим у зв`язку з недоведеністю його вини у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Свої вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції не наведено доказів винуватості ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення. Так свідок ОСОБА_15 зазначила, що бачила одного хлопця, який вибіг із квартири, привітався і пішов далі. Обвинувачені ОСОБА_9 і ОСОБА_10 повідомили, що увесь час знаходилися на вулиці, не знали в яку квартиру і з якою метою пішов ОСОБА_8 . Свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 підтвердили, що ОСОБА_10 ніс телевізор. ОСОБА_10 підтвердив, що вийшовши із під`їзду ОСОБА_8 попросив його допомогти піднести телевізор. Сумніви про те, що телевізор належить ОСОБА_8 у нього виникли, коли він з ОСОБА_9 зустріли працівників поліції і останній почав пришвидчувати ходу. Протоколи пред`явлення особи для впізнання від 05.10.2016 підтверджують лише факт затримання ОСОБА_10 працівниками поліції. Доводи про те, що потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_16 спростовують показання ОСОБА_10 із приводу необізнаності про злочинні наміри ОСОБА_8 є хибним, адже вказані особи не могли знати розмов обвинувачених. Натомість факт незнання ОСОБА_10 злочинних намірів ОСОБА_8 підтверджується показаннями ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Оскільки ОСОБА_10 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, підстави сумніватися у показаннях ОСОБА_8 і ОСОБА_9 відсутні. Він не мав можливості надати докази про наявність у м. Вишневому холодильника, адже усі відомості дані про особу, в якої він знаходився, були у ОСОБА_9 .

Суд першої інстанції не може за своєю ініціативою, без клопотань сторін провадження і наступного обговорювання щодо існування ризиків, вирішувати питання обрання, зміни та продовження строків тримання особи під вартою, так як це суперечить засаді диспозитивності та практиці ЄСПЛ.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_11 у своїй апеляційній скарзі не оспорюючи кваліфікації дій та доведеності вини ОСОБА_8 у скоєному ним кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.185 КК України, просить вирок Оболонського районного суду м. Києва від 23.04.2019 змінити в частині залишення без змін запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили, скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та звільнити його з-під варти в залі апеляційного суду.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що у відповідності до оскаржуваного рішення ОСОБА_8 на підставі ч.2 ст.72 КК України зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 05.10.2015 по 19.05.2017, виходячи того, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі. Оскільки місцевий суд призначив остаточно покарання ОСОБА_8 у виді п`яти років позбавлення волі, то на момент винесення оскаржуваного рішення з урахуванням норм ч.5 ст.72 КК він відбув покарання повністю і повинен бути звільнений в залі суду першої інстанції.

У судові засідання 26.06.2019, 14.08.2019, 28.08.2019 обвинувачений ОСОБА_10 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом апеляційної інстанції належним чином. Клопотань про відкладення судового розгляду від останнього не надходило.

Оскільки ОСОБА_10 не цікавився ходом кримінального провадження, жодного разу не з`явився до суду апеляційної інстанції, про причини неявки не повідомив, колегія суддів вважає процесуальну поведінку обвинуваченого неналежною, а причини неявки неповажними.

ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

За вищевикладених обставин апеляційний суд, із урахуванням строків розгляду кримінального провадження, часу знаходження справи у провадженні суду, поведінки ОСОБА_10 та не виконання ним свого обов`язку щодо явки в судові засідання, відсутності клопотань про відкладення судового розгляду від останнього, колегія судді вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд без участі обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, доводи обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_11 , прокурора, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 та підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_11 , вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 необхідно задовольнити, а у задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч.3 ст.185 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини кримінального провадження, прийшов до правильного висновку щодо обсягу та доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_10 , правильно кваліфікувавши його дії за ч.3 ст.185 КК України.

В оскаржуваному вироку місцевий суд навів всі встановлені обставини, які, відповідно до ст.91 КПК України, підлягають доказуванню, а також виклав оцінку та аналіз досліджених у судовому засіданні доказів із зазначенням підстав, із яких приймає одні докази та відкидає інші.

Так, вина ОСОБА_10 у скоєнні інкримінованого правопорушення підтверджується доказами, які були безпосередньо досліджені у районному суді.

Обвинувачений ОСОБА_9 у суді першої та апеляційної інстанції вину у скоєнні, інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України не визнав та пояснив, що 05.10.2015 його брат ОСОБА_8 попросив його та ОСОБА_10 підвезти до м. Вишневе за холодильником. Після чого, вони поїхали з м. Бровари до м. Вишневе. По дорозі ОСОБА_8 попросив заїхати на житловий масив Оболонь у м. Києві, щоб забрати особисті речі з помешкання, де він раніше проживав. Потім вони приїхали на автомобілі «Опель Омега», який належить ОСОБА_10 , на житловий масив Оболонь по АДРЕСА_3 . ОСОБА_8 зайшов до будинку, а він разом із ОСОБА_10 чекали на дворі. Потім ОСОБА_8 вийшов із будинку та кудись пішов. ОСОБА_8 виніс із будинку якісь речі, які саме не пам`ятає, точно був телевізор, що ОСОБА_8 передав йому не пам`ятає, звідки він їх взяв не запитував. Коли ОСОБА_8 передав речі та пішов до автомобіля, їх затримала поліція. Що запитували поліцейські не пам`ятає. Навіщо їхали до м. Києва він не знав, вважав, що брат ОСОБА_8 чинив законні дії і забирав свої речі.

У суді першої та апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_8 вину у скоєнні, інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав частково та пояснив, що 05.10.2015 він попросив свого брата ОСОБА_9 та його товариша ОСОБА_10 підвезти його. На його прохання він, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 приїхали на житловий масив Оболонь в м. Києві з метою допомогти йому вивезти його особисті речі з квартири, де він мешкав. Він їхав з ціллю обікрасти квартиру. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не були обізнані у його злочинних намірах. Приїхавши на житловий масив Оболонь, він пішов до АДРЕСА_3 , зайшов у квартиру АДРЕСА_4 за вказаною адресою, у квартиру заходив сам, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були біля будинку. До квартири потрапив шляхом злому двох вхідних дверей, замки ламав викруткою, яку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не бачили, що саме у квартирі брав не пам`ятає. Брав телевізор, та не тільки. Речі з квартири передав ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Потім на дворі його зустріли працівники поліції, затримали та поставили на коліна. При ньому був чи планшет, чи ноутбук. Поліцейські нічого не запитували, просто забрали сумку, возили по району і нічого не пояснювали. Він не розподіляв ролі, діяв самостійно, про його намір пограбувати квартиру його брат ОСОБА_9 не знав. Зазначив, що не визнає вину у вчиненні злочину за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_10 у суді першої та апеляційної інстанції вину у скоєнні, інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, не визнав та пояснив, що він домовився з ОСОБА_9 поїхати у м. Вишневе, щоб забрати холодильник, який належить ОСОБА_8 05.10.2015 спочатку поїхали не у м. Вишневе, а з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на Оболонь до «Дрім Тауна», оскільки ОСОБА_8 попросив його допомогти забрати речі з помешкання, де він раніше мешкав. Після цього вони приїхали до АДРЕСА_3 та разом з ОСОБА_9 гуляли поруч і пили каву. ОСОБА_8 вони чекали приблизно хвилин 20-30. Потім ОСОБА_8 зателефонував і вони підійшли до нього. Машина перебувала за квартал. Коли зустріли ОСОБА_8 , у нього в руках був телевізор та пакет. ОСОБА_8 попросив допомогти йому донести речі до автомобіля. Після чого він взяв телевізор, а ОСОБА_9 взяв пакет і вони пішли до автомобіля. Він з ОСОБА_9 йшли попереду, а ОСОБА_8 йшов позаду. Після чого пройшовши метрів 20 їх затримала поліція. Коли їхав до м. Києва, то не знав, що за речі, не знав що вони здобуті злочинним шляхом.

Не дивлячись на не визнання обвинуваченим ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому діяння, вина останнього підтверджується комплексом зібраних по справі доказів.

Із показань потерпілого ОСОБА_12 вбачається, що 05.10.2015 приблизно о 12 год. 00 хв. він прибув додому за адресою: АДРЕСА_6 , та побачив, що замки вхідних дверей пошкодженні. Сусідка із квартири АДРЕСА_7 ОСОБА_20 описала одного із грабіжників та сказала, що він був у синій куртці. Коли затримали грабіжників, то сусідка ОСОБА_20 поїхала з ними та впізнала серед затриманих ОСОБА_9 . При ОСОБА_10 та ОСОБА_9 було вилучено його пістолет, телевізор, телефон, праска, посвідчення інтерполу, кобура та чемодан для пістолету. Трохи пізніше йому повідомили, що затримали ОСОБА_8 . Там на місці затримання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 просили вибачення. Було викрадено телевізор «Самсунг» чорного кольору, пульт від телевізора, мобільний телефон, 5 медалей СБУ, кобура від пістолета, чемодан від пістолета, 200 гривень, праска «Філіпс», посвідчення інтерполу. У його квартирі знаходиться двоє дверей, які були зламані. Як затримували ОСОБА_8 він не бачив.

У суді першої інстанції потерпіла ОСОБА_13 пояснила, що 05.10.2015 ОСОБА_21 повідомила їй, що у неї в квартирі злодії. Коли вона прибігла додому то побачила, що обоє вхідних дверей у її квартирі зламані. Коли зайшла у квартиру, то побачила, що немає телевізора «Самсунг», наручних годинників, медалей СБУ сина, праски.

Згідно з показаннями, допитаного у місцевому суді свідка ОСОБА_17 , на початку жовтня 2015 року в обідню перерву він патрулюючи пішки разом із ОСОБА_18 , перебуваючи по пр. Оболонському в м. Києві, метрів через 200-250 від себе побачили двох чоловіків, які несли великий плазмовий телевізор, та їх затримував «Беркут». Один побіг і вони його наздогнали та затримали по пр. Оболонському в м. Києві між будинками 36-38. Це був ОСОБА_8 , при ньому була сумка з ноутбуком та нагороди. Один із тим кого затримували пішов у сторону до автомобіля «Опель». Вони викликали оперативну групу, вилучили у затриманих майно. Один із чоловіків із ноутбуком йшов позаду двох, які несли телевізор. ОСОБА_9 при затриманні розповідав, що вони повертали до квартири за речами.

Допитаний у районному суді свідок ОСОБА_18 пояснив, що на початку жовтня 2015 року під час патрулювання побачив чоловіка, який ніс сумку через плече. Цей чоловік нервував. Потім його затримували поблизу будинків №38-34 по пр. Оболонському в м. Києві. Це був ОСОБА_8 , одягнений у щось темне. У подальшому в сумці було виявлено ноутбук та відзнаки силових структур, якісь вироби з металу золото, срібло, біжутерія. Було встановлено, що ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 вчинив крадіжку в районі станції метро «Мінська» в м. Києві. ОСОБА_8 сам віддав сумку і показав ноутбук. В інший бік два чоловіки несли телевізор, їх затримували одночасно. Затриманий ОСОБА_8 сам зізнався, що здійснив квартирну крадіжку разом із братом ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

Свідок ОСОБА_15 у суді першої інстанції пояснила, що в жовтні 2015 року вона поверталася разом із родиною з прогулянки. Із дверей вибіг хлопець, він привітався і пішов. Поки відкрила двері, бабуся пішла до господарів квартири АДРЕСА_8 . Потім викликала поліцію. Пізніше поїхала до поліції на впізнання. Квартира АДРЕСА_4 знаходиться на 6 поверсі. Побачили зіпсовані двері коли відкривали двері. Потім із сусідньої квартири вибіг високий хлопець років 25, одягнений у темний одяг. Після того, як приїхала поліція, їздили на впізнання неподалік станції метро «Мінська». Бачила лише одного хлопця, чи було в нього щось у руках не бачила.

У відповідності до показань свідка ОСОБА_16 , наданих районному суду, в жовтні 2015 року в районі між станцією метро «Мінська» та «Героїв Дніпра» у м. Києві побачили ОСОБА_10 , який ніс телевізор та ОСОБА_9 з пакетом. У ОСОБА_9 під курткою був пістолет. Вказаних осіб потім затримали. При вилученні у них предметів був, але що саме було вилучено не пам`ятає. Коли побачив ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , то вони почали пришвидшувати рух, після чого вирішили наздогнати їх. При затриманні був присутній ОСОБА_22 та ще один співробітник. Вилученими речами займалася слідчо-оперативна група. Коли запитали у ОСОБА_9 звідки телевізор, то він повідомив, що з ломбарду і що це його власність. ОСОБА_10 нічого не розповідав. Спочатку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 почали пришвидшувати рух, як побачили їх, потім вони побачили у ОСОБА_9 рукоятку від пістолета та було прийнято рішення затримати даних осіб.

Із протоколу огляду місця події від 05.10.2015 та фототаблиць до нього вбачається, що за участю потерпілого ОСОБА_12 у присутності понятих, предметом огляду була територія, яка знаходиться на відстані 30 метрів від першого під`їзду будинку АДРЕСА_9 та на відстані 20 метрів від першого під`їзду будинку АДРЕСА_10 (т.3, а.п.133-171).

Згідно з протоколом огляду місця події від 05.10.2015, у присутності понятих, предметом огляду була територія, яка знаходиться на відстані 20 метрів від будинку АДРЕСА_11 та на відстані 25 метрів від будинку №38-А по пр. Оболонському, в м. Києві (т.3, а.п.172-174).

Як видно з протоколу огляду місця події від 05.10.2015 та фототаблиць до нього, за участю потерпілої ОСОБА_23 в присутності понятих, предметом огляду була квартира АДРЕСА_8 (т.3, а.п.175-176).

Відповідно до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 06.10.2015, за участю потерпілого ОСОБА_12 , який в присутності понятих впізнав під №2 праску, яку було викрадено із квартири АДРЕСА_8 (т.3, а.п.199-201).

Згідно з протоколом пред`явлення речей для впізнання від 06.10.2015, за участю потерпілого ОСОБА_12 , останній у присутності понятих впізнав під №3 годинник, який було викрадено із квартири АДРЕСА_8 (т.3, а.п.202-204).

У відповідності до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 06.10.2015 за участю потерпілого ОСОБА_12 , останній у присутності понятих впізнав під №3 нетбук, який було викрадено із квартири АДРЕСА_8 (т.3, а.п.205-207).

Із протоколу пред`явлення речей для впізнання від 06.10.2015 за участю потерпілого ОСОБА_12 вбачається, що останній у присутності понятих впізнав під №4 годинник, який було викрадено із квартири АДРЕСА_8 (т.3, а.п.208-210).

Як видно з протоколу пред`явлення особи для впізнання від 05.10.2015, свідок ОСОБА_17 у присутності понятих, впізнав чоловіка під №4 як такого, що 05.10.2015 представився ОСОБА_8 та заявив, що разом із двома чоловіками вчинили квартирну крадіжку за адресою: АДРЕСА_6 (т.3, а.п.211-212).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 05.10.2015 встановлено, що свідок ОСОБА_18 у присутності понятих, впізнав чоловіка під №3, як такого, що 05.10.2015 представився ОСОБА_8 та заявив, що разом із двома чоловіками вчинили квартирну крадіжку за адресою: АДРЕСА_6 (т.3, а.п.213-214).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 05.10.2015, свідок ОСОБА_22 у присутності понятих, впізнав чоловіка під №2, як такого, що 05.10.2015 представився ОСОБА_9 та був затриманий і доставлений до Оболонського УП у зв`язку з тим, що вчинив квартирну крадіжку за адресою: АДРЕСА_6 (т.3, а.п.215-216).

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання від 05.10.2015, свідок ОСОБА_16 у присутності понятих впізнав чоловіка під №1, як такого, що 05.10.2015 представився ОСОБА_9 та був затриманий і доставлений до Оболонського УП у зв`язку з тим, що вчинив квартирну крадіжку за адресою: АДРЕСА_6 (т.3, а.п.217-218).

Із протоколу пред`явлення особи для впізнання від 05.10.2015 видно, що свідок ОСОБА_24 у присутності понятих впізнав чоловіка під №2, як такого, що 05.10.2015 представився ОСОБА_9 та був затриманий і доставлений до Оболонського УП у зв`язку з тим, що вчинив квартирну крадіжку за адресою: АДРЕСА_6 (т.3, а.п.219-220).

Як вбачається з протоколу пред`явлення особи для впізнання від 05.10.2015, свідок ОСОБА_25 у присутності понятих впізнав чоловіка під №2, як такого, що 05.10.2015 представився ОСОБА_9 та був затриманий і доставлений до Оболонського УП у зв`язку з тим, що вчинив квартирну крадіжку за адресою: АДРЕСА_6 (т.3, а.п.221-222).

У відповідності до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 05.10.2015, свідок ОСОБА_22 у присутності понятих впізнав чоловіка під №1, як такого, що 05.10.2015 представився ОСОБА_10 та був затриманий і доставлений до Оболонського УП у зв`язку з тим, що вчинив квартирну крадіжку за адресою: АДРЕСА_6 (т.3, а.п.223-224).

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання від 05.10.2015, свідок ОСОБА_24 в присутності понятих впізнав чоловіка під №3, як такого, що 05.10.2015 представився ОСОБА_10 та був затриманий і доставлений до Оболонського УП у зв`язку з тим, що вчинив квартирну крадіжку за адресою: АДРЕСА_6 (т.3, а.п.225-226).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 05.10.2015 встановлено, що свідок ОСОБА_16 у присутності понятих впізнав чоловіка під №4, як такого, що 05.10.2015 представився ОСОБА_10 та був затриманий і доставлений до Оболонського УП у зв`язку з тим, що вчинив квартирну крадіжку за адресою: АДРЕСА_6 (т.3, а.п.227-228).

Із протоколу пред`явлення особи для впізнання від 05.10.2015 вбачається, що свідок ОСОБА_25 у присутності понятих впізнав чоловіка під №3, як такого, що 05.10.2015 представився ОСОБА_10 та був затриманий і доставлений до Оболонського УП у зв`язку з тим, що вчинив квартирну крадіжку за адресою: АДРЕСА_6 (т.3, а.п.229-230).

Як видно з протоколу огляду предмету від 06.10.2015, у присутності понятих, у приміщенні службового кабінету №417 Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві, було оглянуто синій поліетиленовий пакет №2470570 та предмети які в ньому знаходилися (т.3, а.п.231-232).

Відповідно до протоколу огляду предмету від 06.10.2015, у присутності понятих, у приміщенні службового кабінету №417 Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві, було оглянуто синій поліетиленовий пакет №2470571 та предмети які в ньому знаходилися (т.3, а.п.233-234).

Згідно з протоколом огляду предмету від 06.10.2015, у присутності понятих, у приміщенні службового кабінету №417 Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві, було оглянуто синій поліетиленовий пакет №2243806 та предмети які в ньому знаходилися (т.3, а.п.235-236).

Із протоколу огляду предмету від 06.10.2015 видно, що у присутності понятих, у приміщенні службового кабінету №417 Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві, було оглянуто синій поліетиленовий пакет №3109612 та предмети які в ньому знаходилися (т.3, а.п.237-238).

Як вбачається з протоколу огляду предмету від 06.10.2015, у присутності понятих, у приміщенні службового кабінету №417 Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві, було оглянуто синій поліетиленовий пакет №2243846 та предмети які в ньому знаходилися (т.3, а.п.239-240).

У відповідності до протоколу огляду предмету від 06.10.2015, у присутності понятих, у приміщенні службового кабінету №417 Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві, було оглянуто синій поліетиленовий пакет №3304963 та предмети які в ньому знаходилися (т.3, а.п.241-242).

Згідно з протоколом огляду предмету від 06.10.2015, у присутності понятих, у приміщенні службового кабінету №417 Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві, було оглянуто синій поліетиленовий пакет №3109409 та предмети які в ньому знаходилися (т.3, а.п.243-244).

Постановами слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_26 від 12.11.2015 (т.3, а.п.250-251), 12.11.2015 (т.4, а.п.1-2), 05.10.2015 (т.4, а.п.3-5), 05.10.2015 (т.4, а.п.6-8) визнано та долучено до справи речові докази у кримінальному провадженні №0009530.

Із огляду на зазначене, невизнання вини ОСОБА_10 апеляційний суд розцінює, як обрану лінію захисту обвинуваченого із метою уникнення ним відповідальності, а тому ставиться до його показань критично.

Колегія суддів приходить до висновку, що у матеріалах кримінального провадження зібрано достатньо належних і допустимих доказів, які спростовують те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не були обізнані у злочинних намірах ОСОБА_8 . Зокрема, показаннями потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , щодо обставин злочину, та затримання обвинувачених, показання потерпілих та свідків, є правдивими, послідовними, та такими, що узгоджуються з іншими доказами, дослідженими у кримінальному провадженні. У суду не має підстав піддавати сумніву досліджені докази. При цьому, суд звертає увагу на той факт, що стороною захисту не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження версії обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо їх необізнаності в злочинних намірах ОСОБА_8 . Крім того, останніми не підтверджено їх показання в частині нібито наявності в місті Вишневому у ОСОБА_8 холодильника за яким виїхали з міста Броварів. Також не надано доказів на підтвердження версії обвинувачених щодо тимчасового проживання ОСОБА_8 на території житлового масиву Оболонь в місті Києві.

Отже, суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, з урахуванням положень ст.337 КПК України, дотримався засад змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості, диспозитивності, тобто діючи у межах своїх повноважень та компетенції, вирішив лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберіг об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, в ході судового розгляду за наслідками всебічного повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ наданий як стороною обвинувачення так і стороною захисту з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, місцевий суд прийшов до правильного висновку, що висунуте обвинуваченому ОСОБА_10 обвинувачення за ч.3 ст.185 КК України знайшло своє підтвердження.

Згідно з ст.65 КК України, суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд першої інстанції, згідно положень п.п.2,3 ч.1 ст.65 КК України та п.п.1-3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003, при призначенні покарання в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_10 , обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, при призначенні покарання місцевий суд взяв до уваги, що кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_10 , відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, дані, що характеризують особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, характеризується формально позитивно, має на утриманні малолітню дитину, ставлення обвинуваченого до вчиненого правопорушення, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, і прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства, адже саме покарання у виді 4 років позбавлення волі є необхідним та достатнім для його виправлення і перевиховання та домірне скоєному. Підстав уважати таке покарання явно несправедливим через суворість колегія суддів не вбачає.

Відсутні також передумови для застосування до ОСОБА_10 положень ст.ст.69, 75 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

До початку розгляду кримінального провадження місцевим судом потерпілим ОСОБА_12 було подано цивільний позов до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про стягнення на його користь 90 000 грн. 00 коп. у рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди.

У ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_12 зазначив, що жодних претензій матеріального чи морального характеру до обвинувачених не має та просив залишити заявлений цивільний позов без розгляду.

Із огляду на це, враховуючи думку потерпілого ОСОБА_12 , районний суд обгрунтвано прийшов до висновку, що позовні вимоги останнього слід залишити без розгляду.

Потерпіла ОСОБА_13 також подала до суду першої інстанції цивільний позов до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про стягнення на користь останньої 22 400 грн. 00 коп. у рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди та 5 000 грн. 00 коп. моральної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_8 цивільний позов потерпілої ОСОБА_13 визнав повністю, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заперечували проти його задоволення.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна протиправними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла.

Пунктами 6, 9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» №3 від 31.03.1989 передбачено, що при розгляді кримінальної справи суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, роль і ступінь участі кожного з підсудних в її заподіянні, а також, чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам. Вирішуючи при постановленні вироку питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам, підприємствам, установам, організаціям, державі.

Як вбачається з ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Ця шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи вказане, районний суд вірно прийшов до переконання, що протиправні дії ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 знаходяться у причинному зв`язку з негативними наслідками, які настали для потерпілої ОСОБА_13 , підстави для звільнення останніх від обов`язку по відшкодуванню заподіяних матеріальної та моральної шкоди не вбачається, тому цивільний позов потерпілої обґрунтовано задоволено в повному обсязі.

Разом з тим, із матеріалів кримінального провадження видно, що оскаржуваним вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому остаточне покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України у виді п`яти років позбавлення волі. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_8 зараховано строк попереднього ув`язнення з 05.10.2015 по 19.05.2017, виходячи того, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі. Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено без змін - тримання під вартою у ДУ «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення 05.10.2015 та з цієї дати перебував під вартою. Ухвалою Київського апеляційного суду від 26.06.2019 ОСОБА_8 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання до набрання вироком Оболонського районного суду м. Києва від 23.04.2019 законної сили.

У відповідності до правового висновку постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 у справі №663/537/17, якщо особа вчинила злочин в період до 23.12.2015 (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII (зворотна дія Закону №838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч.1 ст.5 КК України).

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIII), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Із вказаного слідує, що строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 слід рахувати з 05.10.2015 по 19.05.2017 відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIII) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Оскільки 19.05.2017 ОСОБА_8 вироком Дніпровського районного суду м. Києва засуджено за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, а оскаржуваним вироком призначено йому остаточне покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 19.05.2017, більш суворим призначеним цим вироком, за сукупністю злочинів у виді 5 років позбавлення волі, із 20.05.2017 по 26.06.2019 строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 слід рахувати відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №2147-VIII) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Із 05.10.2015 по 19.05.2017 строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 становить 1 рік 7 місяців 14 днів, із 20.05.2017 по день ухвалення оскаржуваного рішення 23.04.2019 1 рік 11 місяців 4 дні, із 24.04.2019 по 26.06.2019 2 місяці 2 дні, що з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України, перевищує строк призначеного йому покарання вироком Оболонського районного суду м. Києва від 23.04.2019.

Таким чином, на день набрання оскаржуваним рішенням законної сили ОСОБА_8 відбув весь строк призначеного йому покарання у виді позбавлення волі терміном 5 років.

Згідно з абз.4 ч.5 ст.72 КК України, суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання.

За вказаних обставин, як вірно вказує у своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 , ОСОБА_8 необхідно вважати таким, що відбув покарання, призначене вироком Оболонського районного суду м. Києва від 23.04.2019.

Крім того, оскаржуваним рішенням ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому остаточне покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення з 05.10.2015 по 08.10.2015, виходячи того, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі. Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишено без змін - тримання під вартою у ДУ «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України. Строк відбування покарання ОСОБА_9 ухвалено рахувати з моменту його затримання, тобто з 19.02.2016.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_9 вчинив інкриміноване правопорушення 05.10.2015, був затриманий із 05.10.2015 по 08.10.2015. Відтак, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 слід рахувати з 05.10.2015 по 08.10.2015 відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIII) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах цього кримінального провадження щодо ОСОБА_9 не обирався. 19.02.2016 обвинуваченого було затримано із метою виконання вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 12.04.2016, яким його засуджено за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.
Із 19.02.2016 по день ухвалення оскаржуваного рішення 23.04.2019 строк попереднього ув`язнення ОСОБА_9 становить 3 роки 2 місяці 4 дні, що з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України не перевищує строк призначеного йому покарання вироком Оболонського районного суду м. Києва від 23 квітня 2019 року, а оскаржуваним вироком призначено йому остаточне покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим призначеним вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 12.04.2016, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання за сукупністю злочинів у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, із 19.02.2016 по 28.08.2019 строк попереднього ув`язнення ОСОБА_9 слід рахувати відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №2147-VIII) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Із 19.02.2016 по день ухвалення оскаржуваного рішення 23.04.2019 строк попереднього ув`язнення ОСОБА_9 становить 3 роки 2 місяці 4 дні, із 24.04.2019 по 28.08.2019, - 4 місяці 4 дні, що з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України не перевищує строк призначеного йому покарання вироком Оболонського районного суду м. Києва від 23 квітня 2019 року.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд приходить до переконання, що підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції відсутні, а тому апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_11 слід задовольнити частково, у задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_10 , відмовити, а вирок місцевого суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, ст.72 КК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 23 квітня 2019 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (у редакції закону №2046-VIII) зарахувати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 19 лютого 2016 року по 28 серпня 2019 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (у редакції закону №2046-VIII) зарахувати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 20 травня 2017 року по 26 червня 2019 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі та вважати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , таким, що відбув порання, призначене вироком Оболонського районного суду м. Києва від 23 квітня 2019 року.

Головуючий :

Судді :