ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 649/359/19 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/785/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст. 162 КК України
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

захисника адвоката: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065, за апеляційною скаргою прокурора Каховської місцевої прокуратури на вирок Великолепетиського районного суду Херсонської області від 27 червня 2019 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше судимого 07.06.2018 року Великолепетиським районним судом Херсонської області за ч.2 ст.15,ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.162 КК України , -

в с т а н о в и л а:

Цим вироком, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн. (50 (п"ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України покарання за даним вироком у виді штрафу не піддано складанню з покаранням призначеним вироком Великолепетиського районного суду Херсонської області від 17.06.2018 року і ухвалено до виконання окремо. Вирішено питання про судові витрати та долю речових доказів.

ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що 09.02.2019 року близько 04:10 години незаконно, безпричинно, всупереч волі, дозволу та відома володільця будинку і відсутності визначених законом підстав, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, переслідуючи прямий умисел, направлений на порушення недоторканості іншого володіння особи і бажаючи вчинити такі дії, переліз через паркан яким огороджена територія подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грубо порушуючи вимоги ст. 30 Конституції України, що гарантує недоторканість житла особи, тим самим без дозволу потерпілого незаконно проник до території подвір`я даного домоволодіння, чим порушив недоторканість іншого володіння ОСОБА_9 .

Суд кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 162 КК України.

Не погодившись з постановленим вироком прокурор, що підтримував обвинувачення в суді першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій,не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого та правильної юридичної кваліфікації дій ОСОБА_7 , вважає вирок Великолепетиського районного суду Херсонської області таим,що підлягає скасуванню, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до призначення покарання. яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. В апеляції вказує, що вироком Великолепетиського районного суду Херсонської області від 07.06.2018 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст. 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 3 роки 2 місяці та звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. В обґрунтування вимог посилається на те, що ОСОБА_7 вчинив злочин в період іспитового строку, а тому суд першої інстанції в порушення вимог ст..ст. 71, 72, 78 КК України не визначив остаточного покарання за сукупністю вироків за злочин, вчинений ОСОБА_7 у період іспитового строку, що потягло за собою призначення ОСОБА_7 занадто м`якого покарання. Просить суд скасувати вирок Великолепетиського районного суду від 25.06.2019 року та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн., що становить 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ст. 71 ст.72 КК України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Великолепетиського районного суду Херсонської області від 07.06.2018 року та за сукупністю вироків остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці та покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн., кожен з яких виконувати самостійно.

Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, заслухавши сторони в судових дебатах, під час яких вони залишились на попередніх позиціях, останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Відповідно ст. 404 КПК України - суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до п.4 ст. 409 КПК України - підставою для зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 413 КПК України - неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню та застосування закону, який не підлягає застосуванню.
У відповідності до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 1 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення ухвалюється іменем України, завдяки чому воно сприймається як воля держави, а вирок, зокрема, визнається засудженим як правова оцінка державою його діяння.
Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що оскільки обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину, сумніву в істинності та добровільності його позиції не має, фактичні обставини справи ніким не оспорювалися, суд першої інстанції розглянув справу у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, ст. 351 КПК України та дійшов висновку, що ОСОБА_7 підлягає відповідальності за ч.1 ст.162 КК України - незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, що порушують недоторканність житла громадян.
Колегією суддів апеляційної інстанції перевірено, що висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 162 КК України та за який він засуджений, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на об`єктивному їх дослідженні, яким суд дав обґрунтовану і правильну правову оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, висновки суду є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, у своїй сукупності з письмовими доказами підтверджують винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочинів проти особистих прав і свобод людини і громадянина.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що посилання сторони обвинувачення на те, що суд першої інстанції безпідставно при призначенні остаточного покарання за вироком від 25.06.2019 року не врахував попередній вирок від 07.06.2018 року, та не приєднав невідбуте покарання за вироком Великолепетиського районного суду Херсонської області від 07.06.2018 року, не врахував загальних засад призначення покарання, передбачених ч.1 ст. 71 КК України - якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, є обґрунтованими.
Судом апеляційної інстанції встановлено та перевірено, що вироком Великолепетиського районного суду від 07.06.2018 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 3 роки 2 місяці та звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання, вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку. Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати невідбуту засудженим частину будь-якого основного покарання.

Відповідно до ч.3 ст. 78 КК України - у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст.ст. 71, 72 КК України.
Колегія суддів апеляційної інстанції враховуючи вимоги ст.ст. 71, 72, 78 КК України, роз`яснення законодавства, зокрема висновки Верховного Суду в постанові № №-299кз15 від 24.03.2016 року, що проникнення на територію в пізній час без дозволу і законних підстав, є порушенням недоторканності іншого володіння особи та виходячи з вимог ст. 30 Конституції України - ніхто не має права увійти до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, доходить висновку, який є відмінним від висновків суду першої інстанції.
На підставі встановлених обставин, беручи до уваги досліджені та перевірені докази, колегія суддів дійшла висновку, , що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок щодо ОСОБА_7 скасуванню, з ухваленням нового вироку, у зв`язку із неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 413, 420 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Каховської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_11 - задовольнити.

Вирок Великолепетиського районного суду Херсонської області від 27 червня 2019 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати та ухвалити новий вирок.

Визнати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн., що відповідає 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 71 ст.72 КК України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Великолепетиського районного суду Херсонської області від 07.06.2018 року та за сукупністю вироків остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці та покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн., що відповідає 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, кожен з яких виконувати самостійно.

Строк відбування покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_7 в процесі виконання вироку.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок Херсонського апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня його проголошення безпосередньо до касаційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя ОСОБА_2