Дата документу 16.07.2019 Справа № 320/4659/19
ЗапорізькиЙ Апеляційний суд
Провадження № 11-сс/807/708/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 320/4659/19Доповідач у 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження

16 липня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду ОСОБА_2 , в ході розгляду матеріалів за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 липня 2019 року,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 липня 2019 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 21.06.2019 року та постановити нову, якою задовольнити його скаргу повністю.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам закону, суд вважає, що у відкритті апеляційного провадження за нею слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Так, відповідно до ч.1 ст.392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову в застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Частиною 3 цієї статті встановлено, що в апеляційному порядку також можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.309 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді про: 1) відмову у наданні дозволу на затримання; 2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; 3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; 4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; 5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні; 6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; 7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; 8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; 9) арешт майна або відмову у ньому; 10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; 11) відсторонення від посади або відмову у ньому; 12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування.
Відповідно до частини 2 цієї статті під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Відповідно до ч.3 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Той факт, що ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність слідчого, не може бути оскаржена в апеляційному порядку, є очевидним і зі змісту інформаційних листів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 1640/0/4-12 від 09.11.2012 року та № 10-1717/0/4-12 від 21.11.2012 року, в яких приведено вичерпний перелік всіх судових рішень, які за КПК України, 2012 року, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, та приведено перелік осіб, які мають право на апеляційне оскарження.

В підтвердження цьому Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 20 свого листа № 223-558/0/4-13 від 05.04.2013 року зазначив, що перелік ухвал слідчого судді суду першої інстанції, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку, визначено частинами 1 і 2 ст.309 КПК України, цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до вимог ч.4 ст.399 КПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Оскільки ухвала слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 липня 2019 року стосується безпосередньо відмови в задоволенні скарги на бездіяльність слідчого, то така ухвала слідчого судді апеляційному оскарженню не підлягає.

Тому у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на зазначену ухвалу слідчого судді необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 392, 399 Кримінального процесуального кодексу України, суддя, -

ухвалиВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 липня 2019 року.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами направити ОСОБА_3 , як особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_2