Дата документу 22.10.2019 Справа № 554/9504/19

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 , в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002916 від 06.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України про арешт майна -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого посилається на наступне.
Досудовим розслідуванням установлено, що 05.10.2019 року близько 23 год., 17 хв, невідома особа, перебуваючи в АДРЕСА_1 , шляхом пошкодження вікна проникла до квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно, викрала у гр. ОСОБА_3 ноутбук «Асер» темно-сірого кольору. Матеріальний збиток становить 2000 грн.

За даним фактом СВ Полтавського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області відкрите кримінальне провадження №0002916 від 21.01.2019 року, з попередньою правовою кваліфікацією: ч. 3 ст. 185 КК України.

Згідно протоколу огляду від 18.10.2019 в ОСОБА_4 , в службовому кабінеті № 128 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області по вул. Сковороди, 2Б в м. Полтава вилучено мобільний телефон марки «Nokia Corporation» у корпусі сіро-чорного кольору, в якому знаходиться сім карта..
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші цінності та інші речі, набуті протиправним шляхом.

18.10.2019 мобільний телефон марки «Nokia Corporation» у корпусі сіро-чорного кольору, в якому знаходиться сім карта визнано речовим доказом.
Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.
Клопотання про накладення арешту розглянуто за відсутності володільця майна.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На підставі викладено слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 задовольнити
Накласти арешт на вилучений 18.10.2019 в службовому кабінеті № 112 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області по вул. Сковороди 2 Б. в м. Полтава у ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Nokia Corporation» у корпусі сіро-чорного кольору, в якому знаходиться сім карта.з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання, який буде зберігатися в Полтавському ВП ГУ НП в Полтавській області, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1