У Х В А Л А
про повернення касаційної скарги

31 травня 2019 року
м. Київ

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду:

головуюча ОСОБА_1 ,
судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 26 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій виклав вимогу про перевірку вказаного судового рішення у касаційному порядку.
Крім того, засудженийзаявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаного судового рішення.

Перевіривши доводи, викладені у касаційній скарзі, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає поверненню.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Як убачається з клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, засуджений ОСОБА_4 вказує, що отримав копію ухвали апеляційного суду від 26 жовтня 2015 року, яка надійшла на адресу Державної установи «Петрівська виправна колонія №49», з порушенням положень ст.376 КПК України.
Частиною 1 ст. 117 КПК України встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 квітня 2017 року № 5-440кс(15)16, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Однак, засудженим не зазначено у клопотанні доказів на обґрунтування причин пропуску строку касаційного оскарження, а саме ним не вказано коли йому було вручено копію оскаржуваного судового рішення, враховуючи те, що він раніше вже оскаржував зазначену ухвалу апеляційного суду.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 квітня 2015 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 26 жовтня 2015 року повернуто у зв`язку з не усуненням ним недоліків.
Отже, засуджений ОСОБА_4 реалізував своє право на касаційне оскарження судових рішень щодо нього.
ОСОБА_4 не вказав об`єктивних причин, що перешкодило йому оскаржити судове рішення в передбачений законом строк, а відтак колегія суддів не вбачає підстав для поновлення засудженому строку на касаційне оскарження.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга подана після закінчення строку на касаційне оскарження у разі, якщо суд касаційної інстанції не знайшов підстав для його поновлення, підлягає поверненню особі, яка її подала.
За таких обставин, касаційна скарга ОСОБА_4 підлягає поверненню.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 26 жовтня 2015 року, разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3