КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 травня 2019 року, відносно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Назрань Республіки Інгушетія, громадянина Російської Федерації, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 14 жовтня 2013 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч.3 ст.187, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.п. 6, 12 ч.2 ст.115, ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України,

за участю
прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
перекладачів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_11 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_8 , та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_7 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 27 липня 2019 року, включно.
Відповідно до ухвали, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, із застосуванням насильства, умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивстві), за найтяжчий з яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, заявлені ризики не зменшились, які виправдовують продовження тримання ОСОБА_7 під вартою перебуваючи на волі, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; знищити, спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інший особливо тяжкий корисливий злочин із застосуванням насильства; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисники ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подали апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просять скасувати ухвалу слідчого судді про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , останнього - звільнити з-під варти в залі суду.
В обгрунтувння своєї апеляційної скарги захисники зазначають, що відповідно до оскаржуваної ухвали слідчого судді 05 жовтня 2018 року ОСОБА_7 за останнім відомим місцем проживання було направлено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187, п.п. 6, 12 ч.2 ст.115 КК України. При цьому, зазначають, що в матеріалах кримінального провадження будь-які матеріали, що підтверджують не тільки отримання ОСОБА_7 , але й загалом відправлення вказаного повідомлення про підозру відсутнє.
Апелянти звертають увагу на те, що ОСОБА_7 за національністю інгуш, і вільно володіє лише інгуською мовою.В силу ст. 29 КПК України під час кримінального провадження ОСОБА_7 має право надавати пояснення, заперечення, клопотання, звертатись з заявами та скаргами тощо на рідній мові.
Участь перекладача з/на інгуську мову для ОСОБА_7 стороною обвинувачення забезпечено не було, а слідчий суддя не звернув на дану обставину належної уваги, що призвело до позбавлення ОСОБА_7 можливості вести свій захист особисто, звертаючись до слідчого судді, який повноважний вирішувати питання щодо прав останнього в зв`язку з розглядом клопотання.
Крім того, як зазначають захисники, відповідно до ухвали слідчого судді строк досудового розслідування в межах кримінального провадження №0008660 - продовжено до 05 квітня 2019 року. Нормами кримінально-процесуального закону визначено порядок продовження строків досудового розслідування (за необхідності), однак, орган досудового розслідування таким правом не скористався.
01 квітня 2019 року повідомлено про закінчення досудового розслідування та доступ до матеріалів, та з огляду на текст оскаржуваної ухвали, єдиною мотивацією та обґрунтуванням, стало посилання слідчого судді на положення ч.3 ст.219 КПК України. При цьому, слідчим суддею не наведено обгрунтування, або власне розуміння - яким чином строк ознайомлення з матеріалами провадження, та його не включення до строку досудового розслідування - відповідає процесуальній можливості тримати особу під вартою поза межами строку досудового розслідування.
Яка процесуальна норма надає слідчому судді можливість застосування закону не на користь підозрюваного - а навпаки, обгрунтовувати його подальше тримання під вартою.
Захисники вважають, що не може бути не однозначно трактоване положення ч.3 ст.219 КПК України, за яким строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.
Імперативні норми ст. 196,197,199 КПК України - не містять жодних виключень або посилань, в т.ч. на положення згаданої ст.219 КПК України. Строк тримання під вартою при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження, поза межами строку досудового розслідування, жодним процесуальним законом не визначений, а тому врахування його в строк досудового розслідування обов`язково призведе до невиправданого та незаконного тримання підозрюваного під вартою, що на думку захисників, є неприпустимим.
Також сторона захисту вказує, що 27 березня 2019 року підозрюваному ОСОБА_7 без присутності захисників - вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри.
Відсутні будь-які підтвердження та докази щодо дій ОСОБА_7 , які викладені у тексті повідомлення про підозру, що в свою чергу вказує що наведені у підозрі твердження органу досудового розслідування базуються виключно на припущеннях та домислах, які не знайшли свого підтвердження протягом всього строку досудового розслідування.

Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного та його захисника щодо обставин викладених в апеляційних скаргах з доповненнями, які вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у них обставинах і просили про їх задоволення, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційних скарг без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з таких підстав.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.
Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим відділом Шевченківського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0008660 від 12 серпня 2018 року, розпочатому за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Органами досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , підозрюється у тому, що він скоїв розбій, спрямований на заволодіння майном у великих розмірах, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 187 КК України, та умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство) з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинив злочин, передбачений п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Також ОСОБА_7 підозрюється, що він шляхом надання засобів для вчинення підроблення офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.
05 жовтня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.
10 жовтня 2018 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 191 КПК України.
11 жовтня 2018 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тривалістю до 09 грудня 2018 включно.
29 листопада 2018 року керівником Київської місцевої прокуратури №10 строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців.
06 грудня 2018 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва, в межах досудового розслідування, запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 продовжено до 05 січня 2019 включно.
03 січня 2019 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва, продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0008660 від 12 серпня 2018 року до 05 квітня 2019 року.
04 січня 2019 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва, в межах досудового розслідування, продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 до 03 березня 2019 року.
03 березня 2019 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва, в межах досудового розслідування, продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 до 05 квітня 2019 року включно.
27 березня 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
29 березня 2019 року, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту, підозрюваним та їх захисникам повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступу до матеріалів досудового розслідування.
04 квітня 2019 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва, в межах досудового розслідування, продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 до 02 червня 2019 включно.
24 травня 2019 року слідчий СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_11 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 травня 2019 року вказане клопотання слідчого задоволено та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_7 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 27 липня 2019 року, включно.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.
Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.п. 6, 12 ч.2 ст.115, ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики,того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; знищити, спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інший особливо тяжкий корисливий злочин із застосуванням насильства; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не зменшились та продовжують існувати.

Разом з цим, слідчий суддя врахував тяжкість та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного в їх сукупності, та ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування щодо ОСОБА_7 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Крім того, слідчим суддею місцевого суду правомірно не визначено альтернативний запобіжний захід в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, що спричинив загибель людини.
На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_7 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, а тому підстав вважати застосований запобіжний захід занадто суворим, в колегії суддів немає.
Посилання захисника на те, що матеріали справи не містять встановлених фактичних обставин та доказів, за якими можливо встановити обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинів є необґрунтованими, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді.
Так слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Посилання сторони захисту на те, що строк тримання підозрюваного під вартою продовжено поза межами строку досудового розслідування, колегія суддів визнає непереконливими, з огляду на те, що період, який має братись до уваги при визначенні тривалості кримінального провадження, починає перебіг з дня "пред`явлення особі обвинувачення" в автономному та фактичному значенні цього терміна. Цей період закінчується днем встановлення обґрунтованого обвинувачення, або припинення провадження (рішення у справі "Федько проти України"). А тому, доводи сторони захисту з цього приводу, згідно положень ст. 197 КПК України, не заслуговують на увагу. При цьому колегія суддів враховує вимоги ч. 3 ст. 219 КПК України, за якими строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, згідно вимог ст. 290 КПК України не включається у строки, передбачені ст. 219 КПК України.
Необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 обумовлюється і процесуальною поведінкою сторони захисту, яка тривалий час ознайомлювалась з матеріалами досудового розслідування, а підозрюваний до цього часу не ознайомився з матеріалами кримінального провадження.
Відсутність у суді першої інстанції перекладача на інгуську мову в даному випадку також не є підставою для задоволення апеляційної скарги, оскільки ОСОБА_7 тривалий час перебуває в Україні, під час попереднього засудження в 2013 роі Шевченківським районним судом м. Києва за ч.3 ст.187, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, розгляд справи відбувався без участі перекладача на інгуську мову і питання про порушення права ОСОБА_7 на захист не ставилось. Крім цього, ОСОБА_7 являється, згідно з наявних документів, громадянином Російської Федерації, де отримав середню освіту і має володіти російською мовою, на яку і здійснювався переклад під час розгляду справи слідчим суддею суду першої інстанції.
Всі інші обставини, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисників, про які йдеться в поданих апеляційних скаргах, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданих апеляційних скарг без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 травня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_11 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_8 , та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_7 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 27 липня 2019 року, включно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисників ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3540/2019
Категорія: ст. 199 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_12
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1