н/п 1-кп/640/1000/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2019 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0003151 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, не заміжньої, має на утриманні четверо неповнолітніх дітей, із середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованої, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимої,
у вчинені кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 19 червня 2019 року приблизно о 23:30 год., знаходячись у квартирі малознайомого їй ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , під час спільного розпиття спиртних напоїв з останнім, скориставшись його відсутністю вдома, діючи згідно раптово виниклого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, таємно викрала належний ОСОБА_5 мобільний телефон ТМ «Lenovo A-2010», який лежав на дивані, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2384/19 від 11.07.2019 року-720 грн.00 коп.
Після чого ОСОБА_4 покинула місце вчинення злочину, обернувши викрадений мобільний телефон на свою користь і розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 720 грн.00 коп.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 беззаперечно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та дала суду правдиві показання про обставини вчинення нею злочину, а саме, що вона у час, який зазначено в обвинувальному акті, перебуваючи в гостях ОСОБА_5 в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , розпиваючи з ним спиртні напої, розуміючи, що вчиняє злочин і скориставшись тим, що за нею ніхто не спостерігає та не маючи перешкод, керуючись корисливими мотивами, взяла мобільний телефон, який належить ОСОБА_5 , після чого покинула місце скоєння злочину, набутим розпорядилась на власну користь. У скоєному щиросердно розкається, просить суворо не карати.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце слухання справи належним чином. Надав заяву, якою просив слухання справи проводити за його відсутності, претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченої не має.
Приймаючи до уваги, що обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, її показання відповідають суті обвинувачення, суд за згодою обвинуваченої та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння злочину обвинуваченою, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченої; інші обставини, які характеризують особу обвинувачуваної, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України обмежившись допитом обвинувачуваної та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченої.
Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.
Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує в тому, що обвинувачена ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку) і її дії правильно кваліфіковані за ст. 185 ч. 1 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесене до злочину середньої тяжкості, особу винної, яка в силу ст. 89 КК України не судима, на період скоєння інкримінованого їй злочину офіційно не працювала, має на утриманні четверо неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання, у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.
На підставі ст. 66 КК України як обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченій, суд враховує щире каяття обвинуваченої у вчиненому, яке виразилось в усвідомленні нею своєї провини та засудженні своєї протиправної поведінки.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, згідно з положеннями статті 67 КК України, судом визнано вчинення злочину особою у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченої, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових злочинів призначення їй покарання у вигляді штрафу у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою вона обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений злочин, оскільки на думку суду призначення їй більш суворого покарання не буде відповідати меті покарання, оскільки обвинувачена в силу ст. 89 КК не судима, має стійкі соціальні зв`язки, четверо неповнолітніх дітей на утриманні, щиро розкаялась у скоєному, тяжкі наслідки від вчинення злочину відсутні.

Суд вважає зазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування цієї міри покарання, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, що також підтверджується її поведінкою після вчинення злочину, її критичним ставленням до нього, повернення вкраденого потерпілому, усвідомлення своєї провини і засудження своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання.
Крім того, на думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченої сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчиненні ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.
Судові витрати по справі відсутні.
Цивільний позов, який відповідає положенням ч. 4 ст. 128 КПК України потерпілим заявлено не було, а тому суд роз`яснює потерпілому, що він має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства на загальних підставах.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 373, 374, 376,395 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 грн.
Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України не обирався.
Цивільний позов не заявлений.

Речові докази по справі- мобільний телефон ТМ «Lenovo A-2010», який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого, після набрання вироком законної сили залишити за належністю потерпілому ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його оголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суд роз`яснює обвинуваченому, потерпілому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчий кімнаті.

Суддя
Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1