Код суду 233 Справа № 233/4827/17
Вирок
Іменем України
31 липня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
перекладачів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_11 ,
ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Зоря, Костянтинівського району, Донецької області, українця, громадянина України, вдівця, працездатного, який не працює, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, -
ОСОБА_11 , у період часу з лютого до липня 2017 року, діючи умисно, сприяв діяльності терористичної організації, поняття якої визначено ст. 1Закону України «Про боротьбу з тероризмом», під назвою «Донецька народна республіка» (в подальшому - ДНР) - тобто стійкого об`єднання невизначеної кількості осіб (більше трьох), що створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, та в якому її структурні підрозділи здійснюють терористичну діяльність з відома керівників (керівних органів) усієї організації.
Терористичну організацію «ДНР» утворено на початку квітня 2014 року на території Донецької області, одним із основних завдань якої є зміна меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України. На території України учасники даної терористично організації займаються вчиненням терористичних актів, залякуванням населення, захопленням адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, збройне протистояння правоохоронним органам і Збройним силам України, фізичним знищенням їх особового складу та інших тяжких і особливо тяжких злочинів, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації у державі.
Вказана терористична організація є стійкою, має чітку ієрархію та структуру, яка складається з політичного та силового блоків, а також розподілу ролей між її учасниками. Зокрема, на учасників силового блоку терористичної організації «ДНР» покладаються наступні обов`язки:
-організація та ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджанню виконання службових обов`язків працівниками правоохоронних органів і військовослужбовцями Збройних сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції;
-вербування нових учасників до складу силового блоку «ДНР» та керівництва їх діями;
-захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Донецької області;
-скоєння терактів та диверсій на території України;
-захоплення зброї, боєприпасів, вибухових речовин, військової техніки, транспортних засобів та будівництва укріплень, з метою протидії діяльності осіб задіяних у проведенні антитерористичної операції та забезпечення власної злочинної діяльності;
-викрадення осіб, з метою отримання матеріальної вигоди та залякування мешканців, які підтримують діючу владу в Україні;
-організація поставок зброї, боєприпасів, вибухових речовин, військової техніки та їх розподіл серед учасників терористичної організації «ДНР».
Вказане свідчить про те, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» - «ДНР» є терористичною організацією, яка здійснює цілеспрямовану суспільно-небезпечну діяльність.
Усвідомлюючи всі вказані обставини, діючи умисно, з метою сприяння діяльності терористичної організації «ДНР», ОСОБА_11 упродовж лютого-липня 2017 року, періодично перебуваючи на території с. Правдівка, Костянтинівського району, Донецької області, яке знаходиться на підконтрольній українській владі території, здійснював цілеспрямований збір деталізованих даних військового характеру, зокрема щодо позицій, дислокації, чисельності, маршрутів пересування сил та засобів Збройних Сил України та інших військових формувань України, які приймають участь у проведенні антитерористичної операції.
В продовження свого злочинного умислу направленого на сприяння злочинній діяльності названої терористичної організації, використовуючи власний мобільний телефон № НОМЕР_1 , як з власної ініціативи, так і на виконання завдань ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , достовірно знаючи про їх перебування у складі терористичної організації «ДНР» на непідконтрольній українській владі території АДРЕСА_2 та збір ними інформації щодо позицій, дислокації, чисельності, маршрутів пересування сил та засобів Збройних Сил України та інших військових формувань України, які приймають участь у проведенні антитерористичної операції, з метою подальшої передачі, в усному порядку систематично передавав зазначену інформацію на мобільний телефон ОСОБА_12 № НОМЕР_2 , ОСОБА_13 № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 .
Зокрема, 18.02.2017 року о 12:21:16 год. у телефонній розмові ОСОБА_11 , використовуючи номер телефону НОМЕР_1 , доповів ОСОБА_12 про дислокацію у с. Правдівка, Костянтинівського району, Донецької області декількох машин «Урал» в розташуванні бригади ЗС України. Іншого руху військової техніки не спостерігається. Крім того доповів про можливу дислокацію військових ЗС України на території заповідника Широка Балка поблизу населених пунктів Тарасівка та АДРЕСА_3 . Разом з цим, повідомив про відсутність інформації по населеному пункту Новгородське, у зв`язку із відсутність там зв`язкових.
24.05.2017 року о 05:35:52 год. у телефонній розмові ОСОБА_11 , використовуючи номер телефону НОМЕР_1 , доповів ОСОБА_13 про знаходження у гаражі с. Правдівка, Костянтинівського району, Донецької області не менше 30 танків, підвальні приміщення повністю завантажені боєприпасами. У населеному пункті Зоря стоять тільки машини «Урал» і одна установка залпового вогню «Град». Крім того, у населеному пункті Калиново військовослужбовці ЗС України розміщені у приміщенні школи, а кар`єр повністю забитий військовою технікою.
22.07.2017 року о 16:43:27 год. у телефонній розмові ОСОБА_11 отримав від ОСОБА_12 завдання на збір розвідувальної інформації.
27.07.2017 року о 9:22:11 год. у телефонній розмові ОСОБА_11 , використовуючи номер телефону НОМЕР_1 , доповів ОСОБА_12 про дислокацію підрозділу ЗС України «Правий сектор» у балці між населеним пунктом Веселе-2 та так званим «Грачевим лісом» на відкритій місцевості, що дозволить здійснити артилерійський обстріл вказаних позицій.
29.07.2017 року о 22:45:43 год. у телефонній розмові ОСОБА_11 , використовуючи номер телефону НОМЕР_1 , доповів ОСОБА_12 про розташування штабу підрозділу ЗС України та складів боєприпасів на території колишньої фірми « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка знаходиться неподалік автотраси «Костянтинівка-Донецьк» біля населеного пункту Новоселівка. Крім того, доповів інформацію про розташування великих складів боєприпасів в приміщенні автогаражу у АДРЕСА_4 .
Зазначені дії ОСОБА_11 призвели до одержання ОСОБА_12 та ОСОБА_13 відомостей військового характеру та використання отриманих відомостей учасниками терористичної організації «ДНР» у веденні злочинної діяльності проти військових підрозділів Збройних Сил України і інших військових формувань України, які приймають участь у проведенні антитерористичної операції на території Донецької області.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК України, - сприяння діяльності терористичної організації.
22 серпня 2017 року ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України. 21 серпня 2017 року підозрюваного ОСОБА_11 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.
31 липня 2019 року між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_11 укладено угоду про визнання винуватості.
За умовами угоди обвинувачений ОСОБА_11 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення у судовому провадженні та співпрацювати з правоохоронними органами в розкритті та розслідуванні злочинів, викритті та кримінальному переслідуванні інших співучасників злочинів, повідомляти відомості не тільки про його власну участь у злочинній діяльності, а також й про інших співучасників злочину, шляхом надання свідчень у якості свідка у кримінальних провадженнях.
Сторонами узгоджено, що з урахуванням тяжкості вчиненого ОСОБА_11 кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст. 12 КК України, належить до особливо тяжкого злочину, обставин вчинення кримінального правопорушення, відсутності тяжких наслідків від скоєного кримінального правопорушення, приймаючи до уваги дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_11 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, реєстрації, має постійне джерело доходів, утримує непрацездатну матір похилого віку, а також, враховуючи, що ОСОБА_11 під час судового розгляду свою вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєнні даного кримінального правопорушення, та через відсутність обставин, що обтяжують покарання, сторони дійшли висновку, що усі вищеперелічені обставини можливо визнати пом`якшуючими та такими, що істотно знижують ступень тяжкості вчиненого злочину та, на підставі вимог ст. 69 КК України, надають можливість перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 258-3 Особливої частини Кримінального кодексу України за цей злочин.
Сторони погоджуються на те, щоб ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, без конфіскації майна. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_11 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_11 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що угода про визнання винуватості від 31 липня 2019 року була укладена в присутності захисника ОСОБА_9 , що відповідає вимогам п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України.
Обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та погодився на призначення узгодженого покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, без конфіскації майна, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_11 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства.
Узгоджена міра покарання для обвинуваченого за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України є достатньою для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідає загальним засадам призначення покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відповідно до ст. ст. 122, 124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_11 залишити у виді тримання під вартою у ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)» до набрання вироком законної сили, проте не більше граничного строку покарання.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України суд,
Угоду про визнання винуватості, укладену 31 липня 2019 року між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_11 затвердити.
ОСОБА_11 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 31 липня 2019 року покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (що діяла в редакції до 21.06.2017 року), зарахувати ОСОБА_11 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 21 серпня 2017 року до набрання вироком законної сили, проте не більше граничного строку покарання.
Строк покарання ОСОБА_11 рахувати з 21 серпня 2017 року.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.
- мобільний телефон марки «Nokia», моделі «301», ІМЕІ 1: НОМЕР_5 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , сім-картку оператора мобільного зв`язку «Vodafone» із абонентським номером НОМЕР_7 , сім-картку оператора мобільного зв`язку «Lifecell» із абонентським номером НОМЕР_8 , які зберігається в кімнаті зберігання речових доказів УСБУ у Вінницькій області (за квитанцією №367, номер книги обліку речових доказів 48/92) конфіскувати на підставі п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, звернувши у власність держави.
Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів (на проведення судової експертизи відео-, звукозапису за висновком №24/4 від 16.05.2019 року) 5024,00 (п`ять тисяч двадцять чотири) грн.
Захід забезпечення кримінального провадження засудженому ОСОБА_11 залишити у виді тримання під вартою у ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)» до набрання вироком законної сили, проте не більше граничного строку покарання.
Роз`яснити ОСОБА_11 , що відповідно до ч. 5 ст. 476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити/надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя Судді