КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/698/18
Провадження № 1-кп/534/34/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2019 рокум.Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0001078 від 17.10.2017 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Комсомольська Полтавської області, громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, працюючого оператором друкарського устаткування за трудовим договором між працівником та фізичною особою ОСОБА_8 від 07.05.2019, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в :

15.10.2017 близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебував в приміщенні банного комплексу, розташованого за адресою: м.Горішні Плавні, вул.Лиманна, 1, де зустрів ОСОБА_5 , який на той час відпочивав у даному закладі, з яким на грунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої у нього виник умисел, направлений на заподіяння останньому тілесних ушкоджень.

У подальшому маючи злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, ОСОБА_7 правою рукою стиснутою у кулак наніс один удар ОСОБА_5 по голові в область лівого вуха, після чого зваливши останнього по підлогу, заліз на потерпілого та наніс йому декілька ударів по обличчю руками, стиснутими у кулаки по локтями. Підвівшись ОСОБА_7 наніс ОСОБА_5 декілька ударів мокрим рушником по спині.

Вказаними діями обвинуваченого, згідно з висновком судово-медичної експертизи №454 від 11.05.2018, потерпілому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани надбровної ділянки справа, синців навколо очей, струсу головного мозку, які утворились від дії не менше ніж чим від двох ударів в область голови та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України.

Продовжуючи злочинну діяльність ОСОБА_7 , 23.11.2017 близько 02 год. 40 хв., перебуваючи біля магазину «АТБ», розташованого по вул.Миру, 15 у м.Горішні Плавні, зустрів ОСОБА_4 , з яким на грунті раптово виниклих неприязних відносин у нього виникла сварка, в ході якої виник умисел, направлений на заподіяння останньому тілесних ушкоджень.

Маючи злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, ОСОБА_7 , повторно, лівою рукою стиснутою в кулак вдарив потерпілого в обличчя в область правої брови, після чого правою рукою стиснутою у кулак, наніс один удар по голові область лівого вуха, після чого одразу лівою рукою, стиснутою у кулак, знов наніс удар по обличчю в область правої брови.

Вказаними діями обвинуваченого, згідно з висновком судово-медичної експертизи №1027 від 27.11.2017, потерпілому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці правої брови, яка за степенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; синець на нижній повіці лівого ока, який за степенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, які утворились від дії не менш ніж двократної ударної дії тупого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, яким міг бути кулак.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, при цьому не оспорював фактичних обставин та доказів по справі за фактами умисного заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за обставин, викладених у вироці. У вчиненому розкаявся. Зазначив, що в ході сварки з потерпілими, яка переросла у бійку заподіяв останнім тілесні ушкодження.

Потерпілий ОСОБА_5 в суді підтвердив обставини, за яким йому були нанесені тілесні ушкодження обвинуваченим та зазначив, що претензій до нього не має, проте наполягав на суворому покаранні.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що в ході бійки з обвинуваченим останній наніс йому удари кулаком в обличчя, претензій до нього він не має, наполягає на суворому покаранні.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 , думку прокурора, потерпілих, думку обвинуваченого, який пояснив, що бажає закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи, в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів.

З урахуванням викладеного та наданих в суді обвинуваченим показань, суд вважає доведеною вину ОСОБА_7 у вчиненні умисних кримінальних правопорушень проти здоров`я особи. Його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, так як він умисно заподіяв легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_7 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, негативних характеристик не має, офіційно працевлаштований та має законне джерело доходу, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться. Відповідно до наданої головою ОСББ «Ветеран» інформації від 06.12.2017, ОСОБА_7 зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , за місцем проживання на нього надходили скарги від мешканців. Між тим, суд не враховує викладені в наданій інформації негативні відомості щодо ОСОБА_7 , як такі, що носять загальний характер та не підтверджуються матеріалами справи.

Згідно досудової доповіді органом пробації обвинуваченому ОСОБА_7 визначено середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства (а.с.58-60).

Так, згідно із наведеними у досудовій доповіді характеристиками обвинувачений, має міцні соціальні зв`язки, є студентом, проживає разом із батьками, здатний контролювати власну поведінку, усвідомлює наслідки вчиненого. За таких обставин, враховуючи, що оцінки ризиків належно органом пробації не вмотивовані, суд не приймає викладені в ній негативні для обвинуваченого висновки уповноваженої особи органу пробації при прийнятті судового рішення про міру покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд враховує щире каяття. В якості обтяжуючої покарання обставини за епізодом заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 судом враховане вчинення злочину повторно. Інших обставин, які б обтяжували або пом`якшували покарання, судом не встановлено.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченого, думку потерпілих, які наполягали на суворому покаранні, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів необхідним і достатнім є покарання у виді максимального штрафу в межах санкції ч.2 ст.125 КК України.

Підстав для застосування положень статей 69,69-1 КК України суд не вбачає.

В ході розгляду справи прокурором в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області заявлено цивільний позов до ОСОБА_7 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілих від кримінальних правопорушень у сумі 4550,46 грн.

Обвинувачений ОСОБА_7 позовні вимоги прокурора про відшкодування витрат держави на стаціонарне лікування потерпілих визнав повністю.

У відповідності до ч.1,ч.3 ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
На підтвердження розміру витрат суду надані належні докази витрат на стаціонарне лікування потерпілих в умовах міської лікарні, з огляду на що цивільний позов прокурора підлягає задоволенню. Згідно із реєстром наданої медичної допомоги №970 від 04.12.2017, ОСОБА_4 знаходився на лікуванні у травматологічному відділенні Горішньоплавнівської міської лікарні з 24.11.2017 по 04.12.2017 і на його лікування понесено витрати загальним розміром 2889,33 грн. Відповідно до реєстру наданої медичної допомоги №957 від 31.10.2017, витрати на лікування ОСОБА_5 склали 1661,13 грн.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Під час досудового розслідування запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався і підстави застосування такого заходу забезпечення до набрання вироком законної сили відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисяча сімсот) гривень.

Цивільний позов прокурора Комсомольського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Фінансового управління виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області про відшкодування витрат держави на стаціонарне лікування потерпілих від кримінального правопорушення задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави в особі Фінансового управління виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області 4550,46 грн. відшкодування витрат держави на стаціонарне лікування потерпілих від кримінальних правопорушень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.
Після проголошення вироку обвинувачений має право отримати в суді його копію, подати клопотання про помилування, ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження теж мають право отримати копію вироку.

Копія вироку не пізніше наступного дня після його проголошення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.
Суддя ОСОБА_1