У Х В А Л А
15.08.2019 Справа №607/5700/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

під час відкритого підготовчого судового засідання з розгляду в залі суду кримінального провадження №0000012 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_5 звернулась до суду із скаргою в порядку ч.2 ст.303 КПК України про скасування постанови заступника прокурора Тернопільської області ОСОБА_7 від 31 січня 2015 року про призначення прокурора у кримінальному провадженні №0000012 від 31 січня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, як такої, що не відповідає вимогам норм КПК України, наказу ГПУ щодо порядку ведення ЄРДР. Вказане захисник мотивує тим, що рішення обвинувачення постанова від 31 січня 2015 року, що була прийнятою ОСОБА_7 , до ЄРДР не була внесена, відсутні відомості про наявність в ОСОБА_7 повноважень прокурора у даному провадженні та відсутність відомостей в обвинувальному акті щодо прийнятого ОСОБА_8 рішення від 02 лютого 2015 року. Крім цього, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, затверджений 31 березня 2015 року старшим прокурором відділу нагляду за додержанням законів у сфері протидії корупції та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про корупційні правопорушення прокуратури Тернопільської області юристом 1 класу ОСОБА_9 . В тексті обвинувального акта зазначено про те, що процесуальні повноваження прокурора у кримінальному провадженні доручено здійснювати групі прокурорів у складі: ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 . Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування розділу ІІ Прийняті під час досудового розслідування процесуальні рішення за №2 міститься інформація щодо процесуального рішення постанови про призначення прокурора у кримінальному провадженні від 31 січня 2015 року, прийнятої заступником прокурора області ОСОБА_7 . Розділом 3 Положення про порядок ведення ЄРДР передбачено строки внесення відомостей до Реєстру, зокрема, призначення слідчого, процесуального керівника, прийняття до провадження невідкладно. За даними ЄРДР з вкладки «Рух провадження» інформація щодо призначення міститься у графі №3 з датою прийняття вказаного рішення 02 лютого 2015 року із зазначенням особи ОСОБА_8 . Однак, всупереч вимог ст.ст. 214, 291 КПК України інформація відносно останнього та про прийняті ним рішення у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 відсутня. Будь-яке процесуальне рішення від 31 січня 2015 року до ЄРДР прокурором не вносилось, що стверджується інформацією, наданою ГПУ з вкладки «Рух провадження».

Прокурор ОСОБА_4 подала до суду письмові заперечення на вказану вище скаргу, доповнивши їх усно, де просила відмовити у задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 про скасування постанови заступника прокурора Тернопільської області ОСОБА_7 від 31 січня 2015 року про призначення прокурора у кримінальному провадженні №0000012 від 31 січня 2015 року унаслідок того, що невнесення органом досудового розслідування відомостей в ЄРДР про прийняте рішення чи внесення їх несвоєчасно, не є підставою для скасування такого рішення, вказавши також на наступне, так: скарга захисника ОСОБА_5 не підлягає до розгляду у підготовчому судовому провадженні згідно ч.3 ст.303 КПК України; постановою заступника прокурора області ОСОБА_7 від 31 січня 2015 року процесуальним прокурором у кримінальному провадженні №0000012 від 31 січня 2015 року призначено прокурора відділу нагляду за додержанням законів у сфері протидії корупції та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про корупційні правопорушення прокуратури області ОСОБА_9 , що підтверджується письмовою постановою, яка міститься в матеріалах судової справи, про що ОСОБА_8 керівником регіональної прокуратури, в електронний Реєстр відповідні відомості внесені із запізненням 02 лютого 2015 року; неналежне ведення ЄРДР не може спростовувати або підтверджувати законність чи незаконність процесуального рішення у кримінальному провадженні або встановлювати факти прийняття чи неприйняття прокурором такого рішення; таких же висновків прийшли судді Верховного Суду у справі №642/5974/13-3 від 11 квітня 2019 року, постановивши, що неналежне ведення ЄРДР не може спростовувати або підтверджувати належність та допустимість всього об`єму доказів у кримінальному провадженні та з вірогідністю спростовувати суб`єктів, які вправі проводити досудове розслідування.

Суд, заслухавши скаргу захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_6 , які повністю підтримали скаргу захисника ОСОБА_5 , надавши свої пояснення по її суті, думку прокурора, яка заперечила у задоволенні наведеної скарги, ознайомившись із матеріалами судового провадження, приходить до висновку, що у задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 слід відмовити, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Зважаючи на наведене вище, суд приходить до висновку про можливість розгляду під час підготовчого провадження скарги захисника ОСОБА_5 про скасування постанови заступника прокурора Тернопільської області ОСОБА_7 від 31 січня 2015 року про призначення прокурора у кримінальному провадженні №0000012 від 31 січня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а тому заперечення прокурора у цій частині судом до уваги не приймаються.

Із обвинувального акта та реєстру досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000012 від 31 січня 2015 року слідує наступне.

Обвинувальний акт 31 березня 2015 року було затверджено старшим прокурором відділу нагляду за додержанням законів у сфері протидії корупції та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про корупційні правопорушення прокуратури Тернопільської області юристом 1 класу ОСОБА_9 .

У тексті обвинувального акта, при цьому, вказано, що процесуальні повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000012 від 31 січня 2015 року доручено здійснювати групі прокурорів у складі: начальника відділу нагляду за додержанням законів у сфері протидії корупції та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про корупційні правопорушення прокуратури області ОСОБА_10 , старшого прокурора даного відділу ОСОБА_9 , а також прокурора вказаного відділу ОСОБА_11 .

Ст.110 КПК України визначено форму постанови, яка виноситься, у тому числі, прокурором.

За п.2 розділу ІІ «Прийняті під час досудового розслідування процесуальні рішення» Реєстру матеріалів досудового розслідування №0000012, 31 січня 2015 року заступником прокурора області ОСОБА_7 прийнято процесуальне рішення постанову про призначення прокурора у кримінальному провадженні.

Згідно ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Відповідно до п.7 ч.5 ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості також про інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

За главою 3 розділу І Положення (далі Положення) про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (в редакції від 17 серпня 2012 року із відповідними змінами станом на момент здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000012) унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням таких строків, а саме про призначення слідчого, процесуального керівника, прийняття до провадження невідкладно.

Незважаючи на це, згідно скріншотів, наданих управлінням організаційного забезпечення ЄРДР та інформаційно-аналітичної роботи ГПУ із вкладки «Рух провадження» по номеру кримінального провадження 0000012, вбачається, що відомості про прийняття 31 січня 2015 року заступником прокурора області ОСОБА_7 процесуального рішення постанови про призначення прокурора у кримінальному провадженні, не відображено, а натомість відображено: 02 лютого 2015 року призначення прокурора користувач ОСОБА_8 без зазначення іншої інформації. Вищевказана дія не відображена у розділі ІІ «Прийняті під час досудового розслідування процесуальні рішення» Реєстру матеріалів досудового розслідування №0000012.

З приводу наведених обставин прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, вказавши на аналогічне у письмових запереченнях, про те, що про прийняття 31 січня 2015 року заступником прокурора області ОСОБА_7 процесуального рішення постанови про призначення прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 керівником регіональної прокуратури, відомості в електронний Реєстр внесені із запізненням 02 лютого 2015 року.

За п.3 Розділу VI Положення у разі встановлення фактів невідповідності внесеної інформації до Реєстру матеріалам кримінального провадження вживаються заходи до усунення виявлених порушень, чого, у даному випадку вчинено не було.

Разом із тим, ні нормами Положення ні нормами КПК України не передбачено того, що у разі невідповідності внесеної інформації до Реєстру матеріалам кримінального провадження та не усунення виявлених порушень така дія, зокрема, оскаржувана захисником ОСОБА_5 постанова заступника прокурора області ОСОБА_7 від 31 січня 2015 року про призначення прокурора у кримінальному провадженні, є не чинною.

Водночас, відповідно до ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Як слідує з постанови Верховного Суду від 11 квітня 2019 року у справі №642/5974/13-к, провадження №51-7304км18, у ній колегією суддів констатовано наступне: «…Суд першої інстанції керувався Положенням, яке регулює порядок ведення ЄРДР. Однак, неналежне ведення ЄРДР не може спростовувати або підтверджувати належність та допустимість всього об`єму доказів у кримінальному провадженні та з вірогідністю спростовувати суб`єктів, які вправі проводити досудове розслідування…»

Таким чином, суд, проаналізувавши вищенаведені обставини, враховуючи також те, що на момент розгляду скарги захисника ОСОБА_5 під час підготовчого судового засідання судом сам процесуальний документ, а саме постанова заступника прокурора області ОСОБА_7 від 31 січня 2015 року про призначення прокурора у кримінальному провадженні, не досліджувалась та не оцінювалась, приходить до висновку, що підстави для її скасування лише з мотивів не відображення її 31 січня 2015 року, як процесуального рішення (дії), у ЄРДР за №0000012 від 31 січня 2015 року, відсутні.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 303, 315 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 про скасування постанови заступника прокурора Тернопільської області ОСОБА_7 від 31 січня 2015 року про призначення прокурора у кримінальному провадженні №0000012 від 31 січня 2015 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, що визначене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуючий суддяОСОБА_1