Номер провадження:1-кп/521/1232/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2019 року м. Одеса
Малиновським районним судом м. Одеси у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретарка ОСОБА_4
прокурор ОСОБА_5
захисник ОСОБА_6
за участі обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Одеси в порядку ст. 315 КПК України клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 за кримінальним провадженням у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Під час підготовчого судового засідання прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та посилаючись на обставини, які на його думку свідчать про їх наявність.
Захисник та обвинувачений просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Вислухавши думку сторін, суд вважає, що обвинуваченому необхідно продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з наступних підстав.
ОСОБА_7 , обвинувачується, у скоєнні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів. У практиці ЄСПЛ визначено, що існування обґрунтованої підозри (обвинувачення) щодо вчинення особливо тяжкого злочину на початковому етапі розслідування виправдовує тримання під вартою. Хоча, поряд з цим Суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»). Таким чином, тяжкість покарання на даному етапі ще може свідчити про наявність ризику переховування від органу досудового розслідування або суду (п.1 ч.1 ст. 177 КПК України).
Також, при вирішенні питання про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує і інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинувачення відсутність відомостей щодо неможливості перебування під вартою; відсутність постійного місця мешкання у обвинуваченого та відповідно відсутність соціальних зв`язків у обвинуваченого за місцем мешкання.
Вирішуючи питання щодо можливості обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, то суд зазначає, що відсутні відомості щодо згоди власників будь-якого житла на перебування обвинуваченого протягом судового розгляду. З заявами про особисту поруку будь-які особи до суду не зверталися, а особисте зобов`язання не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків з урахуванням встановленого ризику та обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ч.3 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» (далі Конвенція) звільнення особи може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання, проте сторона захисту не надала таких гарантій.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує вимоги ст.ст. 5, 6 Конвенції та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.
Все вищевикладене, в сукупності, свідчить, щодо доцільності продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому та обмеження його конституційних прав в даному випадку, є виправданим і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
Обставин, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження строків тримання під вартою обвинуваченому, судом не встановлено.
Також, суд на підставі п.1 ч.4 ст. 183 КПК України та оцінюючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 и 178 КПК України вважає, що застосування застави до ОСОБА_7 неможливе.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 314 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання сторони обвинувачення про продовження строку застосування запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 на 60 днів, тобто з урахуванням попередньої ухвали до 12.11.2019 року, включно.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3