справа № 208/5220/19
№ провадження 1-кс/208/2499/19
УХВАЛА
Іменем України

23 серпня 2019 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, в межах кримінального провадження № 0001453 від 24.07.2019 року:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Острог Рівненської області, громадянина України, українця, який має професійно технічну освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні дружину інваліда 2-ої групи, та малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 (місце проживання батьків), раніше судимого за ч. 2 ст. 185 КК України, звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання 20.02.2015 року;
в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 186 КК України, - ОСОБА_6 .
Своє клопотання слідчий обґрунтував тим, що метою застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України, та наявність ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, а саме забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчините інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 підтримала клопотання у повному обсязі, пояснив, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого злочині, враховуючи його характеризуючи дані, який раніше неодноразово судимий, має не зняту та не погашену судимість, висновків для себе не робить, на шлях виправлення не становиться, а тому інший запобіжний захід не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, тому посилаючись на обгрунтованість підозри, наявність ризиків за п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважає необхідним обрання саме заявленого запобіжного заходу.

В судовому засіданні слідчий СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 підтримав своє клопотання, посилаючись на обставини викладені в ньому та просить суд застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, підозра є обґрунтованою та вина ОСОБА_6 підтверджена зібраними доказами, в тому числі протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколами впізнання свідком ОСОБА_9 , потерпілим ОСОБА_8 , а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Крім того, під обрання запобіжного заходу в іншому кримінальному провадженні у виді домашнього арешту, ОСОБА_6 вчинив даний злочин, що свідчить про те, що підозрюваний не став на шлях виправлення, не зробив для себе належних висновків, та вчинив інше корисливе правопорушення. Також на час розгляду клопотання відносно ОСОБА_6 у провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться два обвинувальні акти, а саме за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України. Також в органі досудового розслідування проводяться слідчі дії відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 317 КК України. Зазначене свідчить що враховуючи можливе покарання, підозрюваний може ухилитися від органу досудового розслідування та/або суду, та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, підозра якого є обгрунтованою та визнається самим підозрюваним.

Захисник ОСОБА_5 зазначив, що ні прокурором, ні слідчим не доведено заявлені ризики, а сама по собі тяжкість можливого покарання не може бути підставою для обрання найтяжчого запобіжного заходу. Враховуючи особу підзахисного, наявність в нього на утримання дружини інваліда 2-ої групи та малолітню дитину, вважає що саме домашній арешт у нічний час забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 , який ухилятися від органу досудового слідства та суду не буде, і жодного разу не ухилявся, та не вчинить нового злочину, бо на теперішній час він проходить курс реабілітації у реабілітаційному центрі.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що він не оспорює факти викладені у підозрі, та що події від 24.06.2019 року сталися вже коли він перебував під домашнім арештом у нічний час, за іншим кримінальним провадженням. Також відносно нього є два обвинувальні акти у провадженні суду, і одне провадження ще перебуває на стадії слідства. Але він все хоче виправити, звернувся до реабілітаційного центру, та має дружину інваліда 2-ої групи і маленьку дитину, які знаходяться на його утриманні. Дружина отримує пенсію за інвалідністю, та гроші як допомогу на дитину. Інших родичів у місті дружина крім нього не має. А тому просить не обирати відносно нього тримання під вартою, а обрати домашній арешт.

Вислухавши сторони, вивчивши клопотання та матеріали додані до нього, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, думку підозрюваного та захисника, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотанням обґрунтуванням приходжу до наступного:

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено судом, 23.08.2019 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, ч.2 ст.186 КК України.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів кримінального провадження, обґрунтованість підозри у вчиненні ч.2 ст.186 КК України кримінального правопорушення, що підтверджується: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_10 , протоколом прийняття заяви повідомлення про злочин, протоколами пред`явлення особи для впізнання, як потерпілому так і свідку, та факти викладені у підозрі щодо події 24.06.2019 року, підозрюваним ОСОБА_6 не оспорюються, та підтверджуються усіма матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Фактичні данні щодо обставин що мають значення для кримінального провадження, надання їм оцінки та встановлення кваліфікаційних складових злочину або їх спростування, не вирішуються судом під час розгляду даного клопотання, а тому і не можуть оцінюватися судом з зазначених підстав.

Так, згідно до вимог ст. 178 КПК України, враховується, що в ході розгляду клопотання, ОСОБА_6 не оспорював факти викладені у підозрі, має не зняту та не погашену в передбаченому законом порядку судимість, є обвинуваченим за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, та ч. 2 ст. 185 КК України, за якими обвинувальні акти були скеровані до суду 27.06.209 року та 31.07.2019 року.

Також, в межах іншого кримінального провадження 03.06.2019 року відносно ОСОБА_6 з врахуванням наявності в нього на утриманні дружини інваліда та малолітньої дитини, було відмовлено у застосуванні заявленого у клопотанні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та обрано домашній арешт у нічний час, але як зазначено у підозрі в межах даного кримінального провадження № 0001453 від 24.07.2019 року, ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні злочину за ч. 2 ст. 186 КК України, який скоєно 24.06.2019 року, тобто через три тижня після знаходження його на домашньому арешті.

Також в провадженні Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області також знаходиться кримінальне провадження, де ОСОБА_6 має статус підозрюваного за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 317 КК України, де продовжується досудове слідство.

А тому заявлений ризик як вчинення іншого кримінального правопорушення є обгрунтованим та підвердженим під час розгляду клопотання.

Щодо ризику про можливе переховування від органів досудового розслідування та/або суду, то зазначений ризик також є обгрунтованим з підстав сукупності даних про особу підозрюваного, яка неодноразово судимий, на час розгляду клопотання має статус підозрюваного як в даному провадженні, так і в іншому, статус обвинуваченого за двома обвинувальними актами які перебувають на розгляді в суді, і наявність в нього дружини, яка є інвалідом 2-гої групи, та малолітньої дитини, не зупинила ОСОБА_6 від вчинення нових злочинів, що свідчить що на шлях виправлення підозрюваний не становиться, а тому при врахування можливого покарання, особа може спробувати з метою уникнення можливого покарання зробити спробу ухилення від органу досудового слідства та суду.

А тому, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає що заявлені прокурором та слідчим ризик передбачений як п.1 так і п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, може бути прийнятий як підставу для застосування запобіжного заходу, який у цьому провадженні утворюють достатню сукупність підстав для застосування саме виключного виду запобіжного заходу, з метою запобігти ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, та можливого переховування ввід органу досудового розслідування та/або суду, так як обраний раніше нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, в межах провадження № 0001151 від 02.06.2019 року, не забезпечив його процесуальної поведінки, та не спонукав стати ОСОБА_11 на шлях виправлення, внаслідок чого він має статус підозрюваного в даному провадженні.
Щодо позиції сторони захисту що прокурор та слідчий не обґрунтували неможливість застосування до підозрюваного іншого менш суворого запобіжного заходу, та що заявлені ризики не підтверджені, то така позиція сторони захисту спростовується наведеними обґрунтуваннями під час судового розгляду наведеними прокурором та слідчим, та самим клопотанням слідчого в якому міститься посилання на зазначені обставини.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Виходячи із приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Окрім того жоден із запобіжних заходів, не пов`язаних з примусовим позбавленням волі підозрюваного ОСОБА_6 , в тому числі й домашній арешт, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а тому підстав для застосування більш м`якого виду запобіжного заходу, який би забезпечив виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, не вбачається.

На підставі вище зазначеного, оцінивши в сукупності встановлені в ході розгляду клопотання обставини, а також доведеність слідчим та прокурором заявлених ризиків (п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України), доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинувачуваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків передбачених ч. 4 цієї статті.

Слідчий суддя вважає, що з врахуванням обставин кримінального правопорушення, встановленими під час судового засідання ризиками, обґрунтованої підозрою за ч. 2 ст. 186 КК України, так як особа підозрюється у вчинені злочину із застосуванням насильства до потерпілої особи, а тому застава встановленню не підлягає.

На підставі вище зазначеного та керуючись ст..ст.176, 177, 178, 183, 193-194, 197, 199, 309, 370-371, 485-488 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити повністю.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, визначити строком до 19.10.2019 року, включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1