КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2.,

суддів - ОСОБА_3., ОСОБА_4.,

секретаря - ОСОБА_5.,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6.,

підозрюваного - ОСОБА_1,

захисника - ОСОБА_7.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави за апеляційною скаргою прокурора відділу міжнародного співробітництва прокуратури Київської області ОСОБА_6. на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2019 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби строком до 13.12.2019 року,-

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянину Російської Федерації, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1,

який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності,-

В С Т А Н О В И Л А :

18 квітня 2019 року заступник прокурора Київської області ОСОБА_8. звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про дозвіл на затримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт).

Одночасно з вищевказаним клопотанням заступник прокурора Київської області ОСОБА_8. звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) для забезпечення видачі особи на запит правоохоронних органів Російської Федерації.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 квітня 2019 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_1

16 жовтня 2019 року ОСОБА_1 затримано на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 квітня 2019 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби строком до 13.12.2019 року. Обґрунтовуючи своє рішення суд послався на ті обставини, що в клопотанні прокурора не доведено необхідності застосування такого суворого запобіжного заходу, як тримання під вартою, оскільки ОСОБА_1 має постійне місце проживання в Київській області, а також на відсутність ризиків того, що більш м'який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання ОСОБА_1 обов'язків.

На вказану ухвалу прокурор відділу міжнародного співробітництва прокуратури Київської області ОСОБА_6. подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою, вважає її незаконною, у зв'язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам провадження. Зазначає, що 25 січня 2019 року ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області затверджено угоду громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 на екстрадицію та застосовано щодо останнього екстрадиційний арешт строком до 22.02.2019 року з можливістю внесення застави. 29.01.2019 року ОСОБА_1 звільнений з-під варти у зв'язку з внесенням застави. Після звільнення з-під варти ОСОБА_1 порушив обов'язки, покладені на нього судом, про своє місце проживання не повідомив, на виклики прокурора не з'являвся. Однак, незважаючи на те, що екстрадиційну перевірку на даний час не завершено, відсутність обставин, які гарантують запобігання втечі ОСОБА_1 та забезпечення у подальшому його видачі, слідчим суддею прийнято рішення про обрання запобіжного заходу не пов'язаного з триманням під вартою лише на підставі наявності місця проживання особи на території України. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт).

Заслухавши:

- доповідача - суддю апеляційного суду;

- прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу;

- затриманого та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора;

- ознайомившись з матеріалами клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з матеріалів клопотання та ухвали слідчого судді, 24.01.2019 року працівниками Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_1, відносно якого відбулось спрацювання бази даних «Інтерпол» зі статусом «Розшук» як особи, що перебуває у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності.

Прокуратурою Київської області 31.02.2019 року з Генеральної прокуратури України отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 для притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до наданих іноземною стороною документів ОСОБА_1 05.03.2012 року оголошений у міжнародний розшук за привласнення чужого майна в особливо великих розмірах, а саме за ч.3 ст.159, ч.4 ст.159, ч.4 ст.159. ч.4 ст.159, ч.4 ст.159, ч.4 ст.159, ч.4 ст.159, ч.4 ст.159, ч.4 ст.159, ч.4 ст.159, ч.4 ст.159, ч.4 ст.159, ч.3 ст.159, ч.4 ст.159. ч.3 ст.159, ч.ч.4 ст.159, ч.4 ст.159, ч.4 ст.159, ч.4 ст.159, ч.3 ст.159 КК Російської Федерації.

У порівнянні з законодавством України дії ОСОБА_1 кваліфікуються за ч.ч.4, 5 ст.191 КК України, як привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем, вчинене у великих та особливо великих розмірах. Вказані злочини є особливо тяжкими, максимальний строк покарання за які передбачено до 12 років позбавлення волі, а тому є екстрадиційними.

Проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_1 Генеральної прокуратурою України відповідно до ст.587 КПК України доручено Прокуратурі Київської області.

Відповідно до ст.583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу. У разі якщо максимальний строк тимчасового арешту, передбачений ч. 1 цієї статті, закінчився, а запит про видачу цієї особи не надійшов, особа підлягає негайному звільненню з-під арешту. Прокурор звертається до слідчого судді, у межах територіальної юрисдикції якого здійснено затримання, із клопотанням про застосування тимчасового арешту.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №16 від 80.10.2004 «Про деякі питання застосування законодавства, яке регулює порядок і строки затримання (арешту) осіб при вирішенні питань, пов'язаних з їх екстрадицією» при вирішенні питання про тимчасовий арешт особи з метою її видачі іноземній державі, суд повинен перевірити наявність запиту та відповідних документів, визначених договором, на підставі яких вирішується питання про екстрадицію, а також відсутність обставин, що перешкоджають видачі або передачі.

При вирішенні питання про застосування тимчасового арешту та екстрадиції суд не вивчає питання її винуватості, наявності відповідних доказів, а лише перевіряє наявність відповідних документів органів досудового розслідування (слідства) іноземних держав (компетентних органів), які підтверджують факт підозри або обвинувачення у вчиненні злочину, а також перебування такої особу у розшуку, і наявність підстав для її затримання на підставі рішення компетентного органу для затримання останньої та подальшої екстрадиції.

Як вбачається з ухвали від 17 жовтня 2019 року слідчий суддя дослідив клопотання прокурора та додані на його обґрунтування матеріали, встановив особу затриманого, заслухав пояснення прокурора, захисника, особи, відносно якої ставилося питання про застосування екстрадиційного арешту, та обґрунтовано прийняв рішення про застосування до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Колегія суддів також враховує характеризуючі дані про особу ОСОБА_1, зокрема і ті, що надані стороною обвинувачення, та погоджується з висновком суду першої інстанції про достатність застосування до ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, оскільки такий запобіжний захід зможе забезпечити належну поведінку особи до вирішення питання про видачу до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності, зважаючи на наявність добровільної згоди ОСОБА_1 на видачу (екстрадицію).

Доводи прокурора про те, що слідчим суддею прийнято рішення про обрання запобіжного заходу не пов'язаного з триманням під вартою лише на підставі наявності у ОСОБА_1 місця проживання на території України не доводять про наявність істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли перешкодити слідчому судді ухвалили законне та обґрунтоване рішення.

Таким чином, ухвала слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 17 жовтня 2019 року про відмову у застосуванні до ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби строком до 13.12.2019 року, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги прокурора, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора відділу міжнародного співробітництва прокуратури Київської області ОСОБА_6., залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2019 року про відмову в застосуванні до ОСОБА_1, який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби строком до 13.12.2019 року, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4