Справа № 743/386/19
Провадження №1-кп/743/43/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

представника органу пробації ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки кримінальне провадження № 0000025, внесене до ЄРДР 18.01.2019 року, про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Рівне, з базовою вищою освітою, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , маючого на утриманні одну малолітню дитину, в силу ст.89 КК України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.1 ст.345 КК України;

ВСТАНОВИВ:

17.01.2019 року близько 20 години 12 хвилин ОСОБА_8 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчиняв домашнє насильство щодо своєї матері - ОСОБА_9 та своєї малолітньої доньки - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме висловлювався нецензурною лайкою на адресу останніх, погрожував фізичною розправою, ображав та вчиняв інші дії психологічного характеру, про що ОСОБА_9 повідомила на службу «102», і на місце події було направлено групу № 4 сектору реагування патрульної поліції Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області у складі старшого лейтенанта ОСОБА_5 та старшого сержанта ОСОБА_6 .

17.01.2019 року близько 21 години 00 хвилин, працівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прибули до квартири АДРЕСА_3 , де висловили законну вимогу ОСОБА_8 щодо припинення правопорушення, але останній на вимоги працівників правоохоронного органу не реагував, у зв`язку з чим був попереджений про намір застосування щодо нього сили, згідно ст.44 Закону України «Про національну поліцію». Не виконуючи вказаних вимог ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи з метою вчинення опору, усвідомлюючи що старший лейтенант поліції ОСОБА_5 та старший сержант поліції ОСОБА_6 , які перебували у форменому одязі, являються працівниками правоохоронного органу та виконують свої службові обов`язки, відрекомендувались та висунули йому законні вимоги, ігноруючи ці вимоги, вчинив опір, який виразився в незаконних активних діях у вигляді хватання останніх за формений одяг, пошкодженні форменого одягу ОСОБА_5 , а також у штовханні працівників поліції з метою видалення з приміщення квартири, чим перешкодив їм у виконанні своїх службових обов`язків.

В подальшому, 17.01.2019 року близько 21 години 20 хвилин ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з метою перешкоджання виконанню працівникам поліції своїх службових обов`язків та погрози вбивством, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та розуміючи, що старший лейтенант поліції ОСОБА_5 та старший сержант поліції ОСОБА_6 , які перебували у форменому одязі, є працівниками правоохоронного органу, виконують службові обов`язки пов`язані із забезпеченням публічної безпеки і порядку, та висунули йому законні вимоги по припиненню правопорушення, висловлюючи погрози працівникам поліції застосувати відносно них насильство, тримаючи в руці кухонний ніж, погрожував ОСОБА_5 і ОСОБА_6 вбивством, при цьому направивши лезо ножа в сторону працівників поліції, а вказані погрози були сприйняті потерпілими як реальні, у зв`язку з агресивною поведінкою ОСОБА_8 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою винність у вчиненні злочинів визнав частково та показав, що визнає себе винним в опорі працівникам поліції, однак заперечує свою винуватість в погрозі вбивством працівникам поліції, так як останні прибувши за викликом його матері - ОСОБА_9 до її ж квартири, і зайшовши до приміщення з дозволу власниці та відрекомендувавшись, на вимогу обвинуваченого не пред`явили йому документів посвідчуючих особи. Таким чином, у ОСОБА_8 не було достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , які перебували в форменому одязі, діють виключно в межах повноважень наданих їм законом. У зв`язку з цим обвинувачений відмовився вийти разом з працівниками поліції із квартири, та вжив заходів щодо видалення їх із житлового приміщення, намагаючись виштовхнути. Коли ОСОБА_8 це не вдалося, він пішов на кухню, взяв із підставки один з побутових ножів, направився з ним в сторону працівників поліції, розвернув лезо цього знаряддя в сторону ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , внаслідок чого один з працівників поліції опинився в загальному коридорі, а інший дістав пістолет і направив його в сторону ОСОБА_8 . Після цього обвинувачений сам повернувся на кухню, де залишив ніж. Перебіг цього конфлікту могла бачити матір обвинуваченого, котра знаходилась в суміжній кімнаті. Згодом працівники поліції витягли ОСОБА_8 до загального коридору, повалили на підлогу, безпричинно били, закували в кайданки, а потім відвезли до Ріпкинського відділення поліції. Того вечора ОСОБА_8 перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки приймав участь у святкуванні дня народження. До квартири матері обвинувачений прибув на її ж прохання, з метою надати допомогу, а саме підняти свою доньку на п`ятий поверх багатоквартирного будинку. Матір обвинуваченого викликала працівників поліції тому, що їй не сподобалось, що ОСОБА_8 перебував у стані сп`яніння, сперечався з нею та виявляв бажання залишитись. Обвинувачений брав у руку ніж виключно з тією метою, щоб спонукати працівників поліції вийти з приміщення, а не з метою погрози їм вбивством. За вчинене 17.01.2019 року насильство в сім`ї ОСОБА_8 був притягнутий до адміністративної відповідальності і сплатив штраф, призначений йому судом. У вчиненні опору працівникам поліції при виконанні ними службових обов`язків ОСОБА_8 щиро кається, але не згоден з висновками органу пробації, викладеними в досудовій доповіді. Крім часткового визнання обвинуваченим своєї вини, винність ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованих йому діянь підтверджується сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні. Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що станом на 17.01.2019 року він займав посаду інспектора СРПП № 4 Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області та, згідно наказу і графіку несення служби, спільно з інспектором ОСОБА_6 перебував при виконанні службових обов`язків. Того вечора близько 21 години від чергового по відділенню поліції ОСОБА_5 і ОСОБА_6 отримали повідомлення про необхідність виїзду в смт.Замглай на виклик ОСОБА_9 , пов`язаний із тим, що її син чинить насильство в сім`ї. Прибувши за визначеною адресою до багатоквартирного будинку, інспектори поліції піднялися до квартири заявниці і вона особисто відчинила їм двері та впустила до житлового приміщення, де також знаходилась малолітня дівчинка. Після цього в коридор квартири вийшов обвинувачений, який перебував у стані алкогольного сп`яніння і висловив заперечення щодо присутності в приміщенні поліцейських, мотивуючи це неправомірними діями останніх. ОСОБА_5 і ОСОБА_6 відрекомендувались ОСОБА_8 і роз`яснили, з яких підстав вони знаходяться в приміщенні та висловили вимогу припинити протиправні дії по відношенню до матері і повідомили обвинуваченому про можливість застосування фізичної сили та спецзасобів у випадку продовження неправомірних дій. На першому етапі розмови, а саме упродовж близько 20 хвилин, обвинувачений вій себе відносно спокійно, а потім став висловлюватися нецензурною лайкою на адресу поліцейських та сказав, що може порізати їх. У зв`язку з агресивною поведінкою обвинуваченого ОСОБА_5 повів заявницю та дитину до іншої кімнати, і в цей момент побачив як ОСОБА_8 виштовхнув ОСОБА_6 в загальний коридор і намагається зачинити вхідні двері. У зв`язку з тим, що в нагрудній камері ОСОБА_5 розрядилася батарея, він передав матері обвинуваченого свій мобільний телефон ввімкнувши в ньому відеокамеру, а потім почув крик ОСОБА_6 і обернувшись побачив, як обвинувачений тримає в руках ніж, розмахує ним і говорить, що поріже поліцейських. Вказана погроза була розцінена потерпілими як реальна, після чого ними по відношенню до ОСОБА_8 було застосовано фізичну силу. Зокрема, ОСОБА_5 вибив з руки обвинуваченого ніж, і вони разом з ОСОБА_6 , застосувавши фізичну силу вивели обвинуваченого в загальний коридор, поклали на підлогу, вдягли кайданки та викликали підкріплення. Після прибуття на місце події другого наряду поліції, ОСОБА_8 спочатку відвезли на освідування до Ріпкинської ЦРЛ, а потім доставили до відділення поліції, де склали щодо нього протокол за ст.173-2 КУпАП. Через деякий час, коли обвинувачений вгамувався, а наряд у складі якого був ОСОБА_5 виїхав в смт.Замглай у службових справах, обвинуваченого на його прохання підвезли до вказаного населеного пункту. Ще під час сутички з ОСОБА_8 в квартирі його матері, обвинувачений пошкодив формену куртку ОСОБА_5 . Потерпілий не має претензій майнового і морального характеру до ОСОБА_8 та вважає, що за умови повного визнання ним своєї вини обвинуваченому можливо призначити покарання не пов`язане з реальним його відбуванням. Раніше ОСОБА_5 не був знайомий з обвинуваченим і підстав обмовляти ОСОБА_8 у вчиненні злочину потерпілий не має. Будучи допитаним в судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_6 показав, що він займає посаду інспектора СРПП Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області і 17.01.2019 року згідно графіку несення служби та наказу, перебуваючи при виконанні службових обов`язків, спільно з інспектором ОСОБА_5 були направлені черговим по відділенню поліції в смт.Замглай на виклик ОСОБА_9 , у зв`язку із вчиненням домашнього насильства сином останньої. Після прибуття наряду за визначеною адресою, двері працівникам поліції відчинила заявниця і впустила поліцейських до квартири, де ОСОБА_6 також побачив перелякану дівчинку віком до трьох років. ОСОБА_6 і ОСОБА_5 були вдягнені у формений одяг, при вході до приміщення відрекомендувалися та повідомили про причину свого прибуття, в тому числі і обвинуваченому, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, вів себе агресивно та висловлювався нецензурною лайкою. ОСОБА_8 не відреагував на вимогу поліцейських заспокоїтись, продовжував нецензурно висловлюватись і намагався виштовхнути поліцейських з квартири, хватаючи їх за одяг. При цьому бійки між обвинуваченим і потерпілим не виникало, однак дитина була перелякана і ОСОБА_5 став переводити її та заявницю до сусідньої кімнати. В цей час ОСОБА_6 залишився наодинці з ОСОБА_8 в коридорі квартири і побачив, як останній пішов на кухню, взяв там ніж і направився в сторону потерпілого, розмахуючи цим знаряддям, висловлюючи погрози фізичною розправою обом поліцейським. Вказані погрози ОСОБА_6 розцінив як реальні та, з урахуванням ситуації що склалася, криком попередив про небезпеку ОСОБА_5 , а сам відступив у коридор загального користування, прикрившись від ОСОБА_8 вхідними дверима, одночасно поставивши свою ногу таким чином, щоб обвинувачений не зміг зачинити двері зсередини. В цей час ОСОБА_5 повернувся до ОСОБА_8 , який однією рукою намагався зачинити вхідні двері до квартири, а в інший тримав ніж, та якимось чином відібрав у обвинуваченого вказане знаряддя. Потім ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , із застосуванням фізичної сили вивели ОСОБА_8 в загальний коридор, поклали на підлогу, вдягли на нього кайданки та викликали підкріплення, після прибуття якого обвинуваченого доставили в смт.Ріпки. Потерпілий не має претензій майнового і морального характеру до обвинуваченого, та у вирішенні питання про призначення ОСОБА_8 покарання покладається на розсуд суду.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що вона доводиться матір`ю обвинуваченому та одноособово зареєстрована і проживає в квартирі АДРЕСА_3 . Вказана квартира, шляхом реконструкції в 2011 році, була об`єднана в одне приміщення з квартирою АДРЕСА_4 , і становить єдине житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_5 , власником якої є лише ОСОБА_9 . В свою чергу обвинувачений, будучи зареєстрованим в неіснуючій квартирі АДРЕСА_4 , фактично проживає у своїх діда та баби по АДРЕСА_6 , не маючи вільного фізичного доступу, в тому числі і ключів від квартири свідка. Раніше між свідком та обвинуваченим виникали конфлікти у зв`язку із зловживанням ОСОБА_8 алкогольними напоями. Обвинувачений не перебував і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, однак являється батьком малолітньої дитини - Єлизавети, матір якої, станом на 17.01.2019 року, знаходилась поза межами України. Того дня свідок забрала онуку Єлизавету з с.Тамарівка Ріпкинського району, і доставивши дитину на автомобілі в смт.Замглай, зателефонувала обвинуваченому з проханням допомогти підняти трирічну доньку до квартири. Після того, як ОСОБА_8 прибув до матері, свідок помітила, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Отримавши зауваження від матері, ОСОБА_8 відмовився залишити житлове приміщення і став поводити себе агресивно, висловлюючи погрози свідкові та лякаючи доньку. Після неодноразових прохань і попереджень та відсутності адекватної реакції сина, ОСОБА_9 вимушена була зателефонувати на лінію «102» та викликати поліцію з метою вгамувати обвинуваченого, оскільки самостійно не могла цього зробити. Коли до місця проживання ОСОБА_9 прибули двоє поліцейських, вона впустила їх до квартири, а останні, будучи вдягненими у формений одяг, відрекомендувалися та повідомили про причини свого прибуття, в тому числі і обвинуваченому, який вийшов у коридор. На момент прибуття поліцейських ОСОБА_8 вів себе агресивно, намагався виштовхати останніх з квартири, на неодноразові пропозиції заспокоїтися і вийти з приміщення не реагував. Внаслідок поведінки обвинуваченого, його донька перелякалася, а ОСОБА_9 стала заспокоювати дитину і під супроводом одного з поліцейських перейшла до іншої кімнати. В якийсь момент свідок побачила, що її син взяв на кухні побутовий ніж і направився з ним в сторону поліцейських. При цьому, один з працівників поліції передав свідкові власний телефон із включеною відеокамерою, з метою фіксації дій обвинуваченого. В свою чергу ОСОБА_9 , будучи знервованою внаслідок дій сина, побоюючись за онуку та у зв`язку зі штовханиною яка виникла, телефон впустила, не закінчивши зйомки. В той час, коли обвинувачений йшов з ножем в сторону поліцейських, він не реагував на їх попередження та прохання свідка припинити неправомірні дії. Яким чином у ОСОБА_8 відібрали ніж, свідок не бачила і не бачила, як його вивели з квартири. Коли ОСОБА_9 занесла онуку до іншої кімнати і повернулась, вона бачила, що кухонний ніж лежав на підлозі в коридорі. Від моменту прибуття працівників поліції за викликом ОСОБА_9 і до того моменту, коли її сина вивели з квартири, пройшло близько 1 години. Після прибуття на місце події підкріплення, один з поліцейських попросив ОСОБА_9 винести синові теплий одяг, що вона і зробила. Поліцейські повідомили, що забирають ОСОБА_8 в смт.Ріпки, а приблизно через 1 годину їй зателефонував слідчий з проханням надати дозвіл на проведення процесуальних дій у житловому приміщенні, на що ОСОБА_9 дала згоду. Того ж вечора в квартирі свідка, за участю понятих слідчі дії було проведено. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 показав, що станом на 17.01.2019 року він займав посаду поліцейського СРПП Ріпкинського відділення поліції і знаходився при виконанні службових обов`язків. Ввечері того дня від чергового по відділенню поліції свідок отримав повідомлення про необхідність виїзду в смт.Замглай, оскільки за повідомленням інспектора ОСОБА_6 наряду, до якого входив останній, потребувалася допомога. Прибувши за визначеною адресою та піднявшись до однієї з квартир в багатоповерховому будинку, свідок в загальному коридорі на четвертому чи п`ятому поверсі побачив, що на підлозі закутий в кайданки лежав ОСОБА_8 , котрий перебував у стані алкогольного сп`яніння, вів себе агресивно та висловлював погрози на адресу ОСОБА_5 і ОСОБА_6 . В той час із сусідньої квартири в коридор визирала жінка, а матір обвинуваченого на прохання поліцейських виносила теплий одяг і взуття своєму синові. Вона була схвильована і перелякана. Зі слів ОСОБА_8 можна було зрозуміти, що причиною конфлікту між ним і поліцейськими був той факт, що останні неналежним чином відрекомендувались, зайшовши до квартири в якій проживає матір обвинуваченого. Будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 показав, що до Ріпкинського відділення поліції він був відряджений з березня 2018 року, а 17.01.2019 року виконував службові обов`язки спільно з інспектором ОСОБА_11 . Того вечора від чергового по відділенню поліції ОСОБА_12 і ОСОБА_11 отримали повідомлення про необхідність виїзду в смт.Замглай з метою надання допомоги інспекторам СРПП ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , котрі також знаходились при виконанні службових обов`язків. Після прибуття за визначеною адресою та піднявшись до загального коридору багатоповерхового житлового будинку, ОСОБА_12 побачив в коридорі на підлозі ОСОБА_8 , котрий перебував у стані алкогольного сп`яніння, вів себе агресивно, висловлювався нецензурною лайкою на адресу поліцейських. Зі слів матері ОСОБА_8 свідкові стало відомо, що останній вчинив дома сварку, перелякав дитину, а коли вона викликала поліцейських, обвинувачений кидався на них з ножем. Тоді ж ОСОБА_12 бачив пошкоджений формений одяг на своїх колегах, а зі слів матері обвинуваченого йому стало відомо, що ніж з яким ОСОБА_8 кидався на поліцейських, залишився в квартирі. ОСОБА_12 і ОСОБА_11 допомогли своїм колегам вивести на вулицю ОСОБА_8 , якого доставили в смт.Ріпки, а через деякий час на місце події виїжджала слідчо-оперативна група. На момент прибуття на місце події ОСОБА_12 і ОСОБА_11 , своєю поведінкою ОСОБА_8 порушував громадський порядок і спокій громадян. Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що вона проживає в квартирі АДРЕСА_7 , знає обвинуваченого та його матір і їй відомо, що квартира АДРЕСА_8 у вказаному будинку об`єднані в одне приміщення, власником якого є ОСОБА_9 котра проживає там одна. При цьому вхід у колишню квартиру АДРЕСА_4 ще раніше було замуровано під час реконструкції. ОСОБА_13 залучали працівники поліції в якості понятої при проведенні слідчого експеримента з обвинуваченим, і в її присутності ОСОБА_8 , повністю визнаючи свою вину, на місці події, під відеозапис, розповідав і показував яким чином розвивалися події в той день, коли його матір викликала працівників поліції. При проведенні слідчого експеримента був залучений статист, і ОСОБА_8 використовуючи муляж ножа, показував яким чином він діяв по відношенню до працівників поліції. ОСОБА_13 доводиться сусідкою ОСОБА_9 і їй достовірно відомо, що обвинувачений не проживає разом з матір`ю, а остання періодично у вихідні дні доглядає за малолітньою онукою. Крім того, ОСОБА_13 показала, що в день події вона також знаходилась за місцем свого проживання і чула сварку, яка спочатку відбувалася в квартирі її сусідки, де перебувала малолітня дитина, а згодом в коридорі чула голос ОСОБА_8 і голоси чоловіків у форменому одязі. Протоколом огляду місця події від 18.01.2019 року підтверджується, що слідчим, в присутності понятих, в квартирі за місцем проживання ОСОБА_9 , зі згоди останньої, було виявлено та вилучено ніж з руків`ям чорного кольору та довжиною леза 14,8 см. і написом «Кrаuff 1909 Gemany». З переглянутого в судовому засіданні відеозапису до протоколу слідчого експеримента від 18.01.2019 року, проведеного зі свідком ОСОБА_9 вбачається, що остання в присутності понятих розповіла, як о 18 годині 30 хвилин 17.01.2019 року вона привезла із с.Тамарівка в смт.Замглай онуку, 2016 року народження і зателефонувавши синові попросила допомогти підняти дитину до квартири на 5-й поверх, що останній і зробив. Вже знаходячись в квартирі ОСОБА_9 помітила, що її син перебуває у стані алкогольного сп`яніння, зробила йому зауваження, а він став ображати матір та відмовився залишити житлове приміщення. У зв`язку з тим, що онука перелякалася, а ОСОБА_8 не реагував на прохання своєї матері, вона зателефонувала на лінію «102», після чого їй передзвонили з Ріпкинського відділення поліції, повідомивши, що за викликом відправляють наряд і обвинувачений чув зміст цих розмов. Після прибуття двох працівників поліції ОСОБА_9 відчинила їм двері, впустила до квартири, вони відрекомендувалися, і один з них, якого звуть ОСОБА_14 , першим почав словесно заспокоювати ОСОБА_8 та просив його вийти з квартири. В свою чергу, обвинувачений не реагував на попередження поліцейських, в руках у нього нічого не було, а потім він став висловлювати погрози, пішов на кухню, взяв з підставки ніж із чорним руків`ям, направився на поліцейських, не звертаючи увагу на їх прохання заспокоїтись. ОСОБА_8 також проігнорував прохання матері покласти ніж, і в цей час один з поліцейських прикрився від обвинуваченого дверима, а інший надав свідкові власний телефон із ввімкненою відеокамерою. Відволікшись на плач онуки, ОСОБА_9 на деякий час втратила з поля зору інших осіб та не бачила, яким чином обвинуваченого обеззброїли. В подальшому ОСОБА_8 відмовлявся вийти з квартири, ображав поліцейських і останні видалили його силою. До того моменту як ОСОБА_8 взяв у руку ніж, у нього не було видимих тілесних ушкоджень. На стан алкогольного сп`яніння обвинуваченого вказували запах спиртного, характер мовлення, агресивна поведінка. З переглянутого в судовому засіданні відеозапису до протоколу слідчого експеримента з обвинуваченим ОСОБА_8 вбачається, що він добровільно, в присутності понятих, повністю визнаючи свою вину, на місці події розповів та показав, яким чином він 17.01.2019 року, на прохання ОСОБА_9 , допоміг підняти свою доньку до квартири, та перебуваючи у стані сп`яніння відмовлявся залишити приміщення. При цьому обвинувачений підтвердив, що він чув, як матір телефонує до поліції, а потім бачив, як вона впускає до приміщення поліцейських, котрі відрекомендувалися лише їй. ОСОБА_8 підтвердив, що з метою видалення поліцейських з квартири він штовхав їх, висловлювався нецензурною лайкою, а потім взяв у кухні ніж і направився з ним до працівників правоохоронного органу, спрямовуючи лезо в їх сторону. Обвинувачений пояснив, що він сам поклав ніж на стіл, оскільки тримаючи це знаряддя в одній руці він не міг зачинити вхідні двері за тим з поліцейських, який ними прикривався. Після цього обвинувачений бачив, як другий з поліцейських направив в його сторону пістолет, і ОСОБА_8 з метою самозахисту брав у руку сковороду, а потім його витягли з квартири, повалили на підлозі в коридорі та били.
З переглянутого судом відеозапису з мобільного телефона потерпілого ОСОБА_5 вбачається, що перебуваючи у житловому приміщенні обвинувачений тримає в руці ніж, а свідок ОСОБА_9 вмовляє його покласти це знаряддя. В судовому засіданні обвинувачений підтвердив автентичність відеозапису і той факт, що цей запис було здійснено 17.01.2019 року в квартирі його матері та в присутності працівників поліції. Витягами з наказів № 247 о/с від 09.12.2016 року та № 109 о/с від 28.04.2017 року підтверджується, що потерпілих ОСОБА_5 і ОСОБА_6 було призначено на посади інспекторів сектору реагування Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області. Графіком несення служби затвердженим начальником Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області на період з 01.01.2019 року по 31.01.2019 року та книгою нарядів підтверджується, що 17.01.2019 року ОСОБА_5 і ОСОБА_6 були включені до складу груп реагування патрульної поліції. З висновку службового розслідування від 18.02.2019 року, вбачається, що за наслідками перевірки повідомлення ОСОБА_8 про неправомірні дії працівників поліції по відношенню до нього 17.01.2019 року було встановлено, що ОСОБА_5 і ОСОБА_6 діяли по відношенню до обвинуваченого в порядку та межах, визначених ст.44 Закону України «Про національну поліцію». З протоколу огляду від 14.02.2019 року та фото-таблиці до нього вбачається, що форменій куртці ОСОБА_15 виявлено відірвану строчку липучки правої нагрудної кишені; відсутність другої зверху заклепки на правій передній частині куртки; відсутність першої заклепки з лівої частини планки, до якої приєднується капюшон. Пунктом 1.9 функціональних обов`язків інспектора СРПП Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 , затверджених 26.12.2016 року визначено, що останній під час виконання службових повноважень має право застосовувати поліцейські превентивні заходи, визначені ст.ст.31-41 Закону України «Про національну поліцію». Пунктом 1.4 функціональних обов`язків інспектора СРПП Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 , визначено, що останній під час виконання службових обов`язків має право застосовувати поліцейські превентивні заходи, визначені ст.ст.31-41 Закону України «Про національну поліцію». Частиною 1 ст.44 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліцейський може застосовувати фізичну силу для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом. Довідкою Ріпкинської ЦРЛ № 44 від 17.01.2019 року підтверджується, що у ОСОБА_8 було виявлено забій лівої околодочної області, садна і подряпини обох передпліч та поясничної області. З довідки Ріпкинської ЦРЛ № 02-16/201 від 19.02.2019 року вбачається, що за результатами обстеження ОСОБА_8 , проведеного о 23 годині 30 хвилин 17.01.2019 року з використанням приладу «Алкофор», у останнього було виявлено концентрацію етанолу у видихуваному повітрі у кількості 1,1 проміле. Протоколом складеним 27.02.2019 року відносно ОСОБА_8 підтверджується, що останній, 17.01.2019 року близько 19 години вчинив психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_9 , тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП. З власноручних пояснень ОСОБА_8 викладених у вказаному протоколі, вбачається, що він визнав свою винність у вчиненні правопорушення. Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , як посадові особи правоохоронного органу, 17.01.2019 року діяли по відношенню до ОСОБА_8 в межах наданих їм повноважень та у спосіб визначений законом, і з урахуванням обстановки яка склалася, застосували по відношенню до обвинуваченого адекватні заходи примусу. Суд вважає надуманими твердження обвинуваченого про перевищення поліцейськими наданих їм повноважень і розцінює таку версію, як спробу пом`якшити передбачену законом відповідальність. Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, з точки зору належності, допустимості, достовірності і повноти, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_8 в опорі працівникам правоохоронного органу, під час виконання ними службових обов`язків та погрозівбивством і насильством щодо працівників правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків. Вказані дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.342, ч.1 ст.345 КК України. Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, відомості про особу обвинуваченого, обставини пом`якшуючі та обтяжуючі покарання ОСОБА_8 , позицію потерпілих. Обставнами пом`якшуючими покарання обвинуваченого, є щире каяття у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.342 КК України.
Обставинами обтяжуючими покарання обвинуваченого, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
За місцем проживання ОСОБА_8 характеризується позитивно, в силу ст.89 КК України є не судимим. Упродовж року до вчинення інкримінованих йому діянь ОСОБА_8 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП. За наслідками вчинення домашнього насильства, яке стало передумовою скоєння ОСОБА_8 злочинів по відношенню до працівників поліції, він був притягнутий до відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Строкової військової служби ОСОБА_8 не проходив у зв`язку з хронічними захворюваннями нижніх дихальних шляхів. З досудової доповіді вбачається, що органом пробації визначено високий ризик вчинення ОСОБА_8 повторного кримінального правопорушення та високий рівень його небезпеки як для суспільства вцілому, так і для окремих осіб, у зв`язку з чим виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк, є неможливим. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів, неможливе без ізоляції від суспільства і покарання ОСОБА_8 необхідно визначити у виді арешту, в межах санкцій передбачених ч.2 ст.342, ч.1 ст.345 КК України, оскільки саме такий вид і міра покарання будуть достатніми, співмірними та справедливими по відношенню до вчинених обвинуваченим діянь. Строк відбування покарання ОСОБА_8 необхідно відраховувати з моменту приведення вироку до виконання. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Цивільний позов по справі не заявлено, процесуальні витрати відсутні. Речовими доказами необхідно розпорядитися в порядку, визначеному ст.100 КПК України. Арешт, накладений на ніж з ручкою чорного кольору та написом на лезі «Кrаuff 1909 Gemany», після набрання вироком чинності, необхідно зняти. Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 - визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.1 ст.345 КК України та призначити йому покарання за:

-за ч.2 ст.342 КК України, у виді двох місяців арешту;
-за ч.1 ст.345 КК України, у виді трьох місяців арешту.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді трьох місяців арешту.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 , відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 22.01.2019 року на металевий ніж з ручкою чорного кольору та написом на лезі «Кrаuff 1909 Gemany», після набрання вироком чинності, зняти.

Речові докази - оптичний носій та флеш-носій, з відеозаписами до протоколів слідчих експериментів, залишити в матеріалах справи.

Оптичний носій з відеозаписом від 17.01.2019 року, наданий потерпілим ОСОБА_5 , залишити в матеріалах справи.

Мобільний телефон «МЕІZU PRO 6», та форменну куртку інспектора СРПП Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області, після набрання вироком чинності, залишити в розпорядженні законного володільця ОСОБА_5 .

Ніж з руків`ям чорного кольору та написом на лезі «Кrаuff 1909 Gemany», який зберігається в камері зберігання речових доказів Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області, після набрання вироком чинності, повернути законному володільцю ОСОБА_9 .

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подано апеляцію до Чернігівської апеляційного суду протягом 30 днів, з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1