01.11.2019
Справа № 642/3335/19
Провадження 1-кп/642/595/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується за ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується за ч.2 ст.186 КК України, -

встановив:

В провадженні Ленінського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за №10000732 від 23.03.2019 року у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується за ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується за ч.2 ст.186 КК України.

Термін дії строку продовженого запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою спливає 08 листопада 2019 року.

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , посилаючись на те, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 , та обвинувачений заперечували проти продовження строку тримання під вартою, посилаючись на те, що у ОСОБА_5 є постійне місце проживання, вважали можливим змінити запобіжний захід на більш м`який.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВССУ № 14 від 19.12.2014 року «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанцій процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» у ч. 1 ст. 197 КПК визначено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Судам під час визначення строку закінчення дії ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати, що в разі продовження тримання під вартою попередня ухвала втрачає свою силу. Такий підхід відповідає загальній засаді законності кримінального провадження і унеможливлює випадки визначення в ухвалі строку тримання під вартою понад 60 днів.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжити злочину діяльність. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, має бути враховано тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченого та розмір заподіяної ним майнової шкоди.

Відповідно до ст. 194 КПК України - під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

Відповідно до п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою. має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Відповідно до п.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенція), ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97 ВР, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім певних випадків та відповідно до процедури, встановленої законом. П. З ст. 5 Конвенції кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "с" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Це ж положення відображено в ч. 4, 5 ст. 28 КПК України, а саме кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжити злочину діяльність.

Суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, раніше судимий, в тому числі за корисливі злочини проти власності, обвинувачується у злочину який був у скоєний в період відбування іспитового строку за попереднім вироком, постійного доходу не має, ризики встановлені під час обрання запобіжного заходу на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

У суду відсутні об`єктивні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Враховуючи те, що з дня надходження до суду обвинувального акту судове провадження не завершене, тяжкість покарання, що може загрожувати обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд приходить до переконання, що наведені обставини у своєму взаємозв`язку дають підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Продовжуючи строк тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

На підставі вищевикладеного, суд враховує, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується та не надає можливості перешкоджати інтересам правосуддя шляхом ухилення від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, будь-яких даних про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, судом не встановлено, а тому є підстави для продовження строку тримання під вартою, у зв`язку з чим суд відмовляє в задоволенні клопотань про зміну запобіжного заходу

Суд, при постановленні ухвали не визначає розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 183, 197, 331, 372, 376 КПК України

УХВАЛИВ:

Продовжити застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується за ч.2 ст.186 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, в Державній установі Харківський слідчий ізолятор.

Строк дії ухвали до 30 грудня 2019 року включно.

Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Розгляд справи відкласти на 06 грудня 2019 року о 14 годинні 00 хвилин в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1