гСправа № 187/1300/19 Провадження №1-кп/0187/246/19
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року смт. Петриківка

Петриківський райсуд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000366 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця смт. Курилівка, освіта середня спеціальна,
не одружений, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-17.08.1998 Дніпропетровським окружним судом м. Дніпропетровська Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 141 КК України до 10 років позбавлення волі;
-16.03.2011 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі;
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

В С Т А Н О В И В

16.07.2019, близько 17 години ОСОБА_4 , перебуваючи на території автостанції «Петриківка», розташованої за адресою: вул. Народна, 23, смт. Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області, маючи умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень на ґрунті сварки з ОСОБА_6 , під час бійки, наніс останньому один удар кулаком правої руки в область носу, після чого наніс один удар кулаком правої руки в область лівого ока, слідом за ним наніс один удар кулаком лівої руки в область правого ока, після чого наніс один удар кулаком правої руки в область верхньої губи та наніс один удар кулаком правої руки в область лівого вуха.
Згідно висновку судово - медичної експертизи № 144-Е від 26.07.2019 у потерпілого ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців наспинці носу, в області повік обох очей з крововиливами в склеру очей, саден на слизовій верхньої губи, у основи лівої вушної раковини. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як спричинення умисних легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину по пред`явленому обвинуваченню визнав повністю і не заперечував проти викладених в обвинувальному акті обставин. Пояснив, що 16.07.2019 близько 17 години, знаходячись на автостанції «Петриківка`до нього підійшов з прохання дати йому підкурити потерпілий ОСОБА_6 , який був в стані алкогольного сп`яніння та вимагався спровокувати його на конфлікт. Така поведінка потерпілого його образила, тому він відштовхнув його і між ними почалась бійка, під час якої він ударив ОСОБА_6 п`ять разів кулаком в обличчя. В скоєному щиро кається, просив не застосовувати строге покарання, вони помирились із потерпілим в подальшому, про що потерпілий написав розписку.
Потерпілий ОСОБА_6 відповідно до лікарського свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ( а.с.10).
Представник обвинувачення прокурор ОСОБА_3 надав заяву потерпілого ОСОБА_7 від 07.08.2019 року про примирення потерпілого із обвинуваченим, претензій до ОСОБА_4 він не мав.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій немає. Також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 не заперечували розглянути справу у скороченому провадженні.
В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ст. 349 ч. 3 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин провадження допитом обвинуваченого та оголошенням даних, які характеризують особу ОСОБА_4 та дійшов до переконання, що його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України знайшла своє підтвердження повністю та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та яким надано належну оцінку.

При встановлених обставинах суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю, тому її дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, як спричинення умисних легких тілесних ушкоджень.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке в силу ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу винуватого, який не працює, по місцю проживання характеризується негативно, але повністю визнав себе винним, щиро розкаявся у скоєному злочині, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога, інвалідом не являється, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а також обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_8 .Пвідповідно до ст. 67 КК України є рецидив злочинів.
З урахуванням конкретних обставин справи, відношення обвинуваченого до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, його мети, суд дійшов висновку призначити ОСОБА_4 покарання відповідно до санкції закону у виді штрафу в розмірі 30-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн.
Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, чи звільнення обвинуваченого від покарання, судом не встановлено.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В

ГРОШИЛЬОВА ОСОБА_9 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1