Справа № 991/1360/19
Провадження1-кс/991/1842/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
31.10.2019 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах АТ «ПроКредит Банк», на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ), яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) відомостей про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 375 КК України.

У своїй скарзі адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах АТ «ПроКредит Банк», зазначає, що 02.10.2019 АТ «ПроКредит Банк» було направлено до НАБУ заяву № 2019/10/02-1 з проханням внести відомості за фактом можливого вчинення суддею Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 375 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Ця заява була отримана НАБУ 07.10.2019. Листом від 11.10.2019 НАБУ повідомило АТ «ПроКредит Банк» про відмову вносити до ЄРДР відомості, що були вказані у заяві № 2019/10/02-1 від 02.10.2019.
На думку заявника, наведене свідчить про порушення вимог процесуального законодавства уповноваженими особами НАБУ, саме тому заявник звертається до суду з проханням зобов`язати уповноважених осіб НАБУ внести до ЄРДР відомості за заявою АТ «ПроКредит Банк» про порушення кримінального провадження № 2019/10/02-1 від 02.10.2019 по факту вчинення суддею Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 375 КК України та надати відповідний витяг з ЄРДР.
08.11.2019 адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах АТ «ПроКредит Банк», подала до суду клопотання, в якому просила розглянути скаргу за відсутності заявника.
Представник НАБУ в судове засідання не з`явився, проте надіслав свої письмові пояснення з приводу поданої скарги, у яких зазначає, що заявник, звернувшись до НАБУ з заявою, у якій не викладено конкретних обставин, що можуть свідчити про вчинення суддею кримінального корупційного правопорушення, та в подальшому оскаржуючи бездіяльність детективів НАБУ, намагається оскаржити судові рішення та відповідні дії судді, вчинені при здійсненні правосуддя, поза передбаченим процесуальним порядком, що може мати наслідком втручання у діяльність судді з використанням механізму оскарження бездіяльності слідчого, передбаченого ст. 303 КПК України. Представник НАБУ стверджує, що адвокатом ОСОБА_3 , яка діє в інтересах АТ «ПроКредит Банк», не було зазначено і про обставини, що вказували б на вчинення особами дій, з використанням службового становища, з метою одержання неправомірної вигоди, що в свою чергу є умовою для здійснення попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення за ст. 364 КК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд за відсутності представника НАБУ.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши матеріали скарги та пояснення представника НАБУ, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 02.10.2019 адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах АТ «ПроКредит Банк», подала заяву № 2019/10/02-1 про можливі вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 375 КК України. У заяві зазначено, що суддею Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_4 було винесено завідомо неправосудне рішення від 24.06.2019 у цивільній справі №2-4952/11 про стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заборгованості, з корисливих мотивів, навмисно та упереджено на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з метою формального забезпечення подальшого максимально тривалого унеможливлення виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Це рішення, на думку заявника, спрямоване на грубе порушення прав АТ «ПроКредит Банк» як добросовісного стягувача за вказаними виконавчими листами та завдає АТ «ПроКредит Банк» значних матеріальних збитків, спричинених унеможливленням виконання законного рішення суду про стягнення коштів з боржників ОСОБА_5 , ОСОБА_6
11.10.2019 Листом НАБУ № 111-225/34964 від 11.10.2019 адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах АТ «ПроКредит Банк», було повідомлено про те, що за результатами розгляду в межах компетенції вказаної заяви Головним підрозділом детективів НАБУ встановлено, що у заяві № 2019/10/02-1 від 02.10.2019 не викладено об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінальних корупційних правопорушень, віднесених до підслідності детективів НАБУ, у зв`язку з чим на даний час відсутні достатні правові підстави для внесення відомостей до ЄРДР. Вказану заяву уповноваженими особами НАБУ було направлено до Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві.
У п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Згідно ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають буми критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).
Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 с. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Доводи адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах АТ «ПроКредит Банк», про вчинення суддею Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_4 можливих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 375 КК України ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та ставленні до зазначених у заяві про вчинення кримінального правопорушення обставин, та не містять конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, які б давали підстави для кваліфікації дій за вищевказаними статтями. Із заяви вбачається, що весь її зміст зводиться до незгоди із судовим рішенням АТ «ПроКредит Банк», яким було зупинено виконання судового рішення за виконавчими листами у справі № 2-4952/11, в якій АТ «ПроКредит Банк» є заінтересованою особою.
Крім абстрактних звинувачень судді ОСОБА_4 у злочинних діях, заява адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах АТ «ПроКредит Банк», не містить конкретних фактів, які б свідчили про вчинення суддею злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 375 КК України.

При розгляді цієї скарги слідчий суддя також враховує, що згідно зі ст. 129 Конституції України суддя при здійсненні правосуддя, є незалежним та керується принципом верховенства права. Відповідно до ст. 126 Конституції України забороняється вплив на суддю у будь-який спосіб.
За змістом ч. 1 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді ухвалюється іменем України.
Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.
Можливе порушення суддею норм матеріального або процесуального права як результат суддівської помилки не може кваліфікуватись як кримінальне правопорушення та як підстава для притягнення судді до відповідальності. Адже відповідні порушення (у разі їх наявності) усуваються за наслідками перегляду судового рішення вищестоящими судовими інстанціями в апеляційному та в касаційному порядку.
Отже, у разі незгоди з рішенням суду першої інстанції, в особи є право оскаржити таке рішення до суду апеляційної та касаційної інстанцій, які уповноважені скасувати незаконні та необґрунтовані судові рішення.
Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, а також фізичні і юридичні особи та їх об`єднання зобов`язані поважати незалежність судді і не посягати на неї.
Також за статтею 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» підставами для дисциплінарної відповідальності судді зокрема є порушення правил щодо відводу (самовідводу); безпідставне затягування або невжиття суддею заходів щодо розгляду заяви, скарги чи справи протягом строку, встановленого законом.
Тобто питання, порушені в заяві про вчинене кримінальне правопорушення, є такими, що підлягають розгляду в порядку дисциплінарного провадження щодо судді.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що заява адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах АТ «ПроКредит Банк», про кримінальні правопорушення не містить достатніх та конкретних даних, які б вказували на наявність у діях судді Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_4 ознак вищезазначених злочинів, відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а фактично зводиться до незгоди із прийнятими суддею процесуальними рішеннями при розгляді справи. Для заявника доступні процедури як оскарження судового рішення, яке він вважає незаконним та необґрунтованим, так і звернення з відповідною заявою до Вищої ради правосуддя з метою притягнення судді до дисциплінарної відповідальності, які ним використано не було.
За наведених обставин у задоволенні скарги належить відмовити.
Керуючись ст. ст. 214, 303- 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 375 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1