Справа: № 148/2234/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року м. Тульчин

Слідчий суддя Тульчинського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -
ВСТАНОВИВ:
До Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області 25.11.2019 надійшло повідомлення про те, що на автодорозі між населеними пунктами м. Тульчин, Вінницької області та с. Ганнопіль, Тульчинського району, Вінницької області, водій автобуса «Богдан», державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, сполученням «Ободівка Вінниця», невпоравшись із керуванням на заокругленій ділянці проїзної частини, внаслідок ожеледиці допустив з`їзд із дороги та перекидання автобуса.
До ЄРДР внесено відомості за № 0000565 від 25.11.2019, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
В межах перевірки вказаного повідомлення, на місце події направлено слідчо-оперативну групу.
З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення 25.11.2019 органом досудового розслідування Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області здійснено огляд ділянки автодороги між населеними пунктами м. Тульчин, Вінницької області та с. Ганнопіль, Тульчинського району, Вінницької області, де виявлено та вилучено автобус марки «Богдан», моделі А-09314, державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, номер шасі НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , відповідно до якого власником даного транспортного засобу є ОСОБА_4 , проживаючий, за адресою: АДРЕСА_1 .
На думку слідчого на зазначений у клопотанні автобус поширюється правовий режим тимчасово вилученого майна, у зв`язку з чим, з метою встановлення обставин вчинення злочину, забезпечення проведення експертиз і збереження слідів злочину, на нього, а також свідоцтва про його реєстрацію, слід накласти арешт.
Слідчий у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, заявлені вимоги просив задовольнити у повному обсязі.
Власник автобуса і свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_4 , про час і місце розгляду справи повідомлений за допомогою телефонограми, відомостей про причини неявки слідчому судді не повідомив.
Таким чином, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання і кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Неявка сторін кримінального провадження у судове засідання, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду даного клопотання.
В зв`язку з чим, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

На підставі частини 2 цієї ж статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстав вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

На підставі ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на вищенаведене слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити зокрема застосувавши заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту на автобус марки «Богдан», моделі А-09314, державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, номер шасі НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , оскільки вказаний транспортний засіб і документи є доказами, які необхідні для встановлення істини у кримінальному провадженні і проведення належного досудового розслідування, оскільки містять на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди, які у випадку передачі майна власнику без проведення необхідних експертиз можуть бути втрачені.

На підставі викладеного і керуючись ст. 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт у вигляді заборони користування і розпорядження на автобус марки «Богдан», моделі А-09314, державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, номер шасі НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником яких є ОСОБА_4 , проживаючий, за адресою: АДРЕСА_1 .
Визначити строк дії ухвали щодо зберігання вказаного майна до вирішення питання в порядку визначеному КПК України.
На строк дії ухвали слідчого судді визначити місце зберігання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 - кімнату зберігання речових доказів Тульчинського ВП НВП ГУ НП у Вінницькій області, а автобуса марки «Богдан», моделі А-09314, державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, номер шасі НОМЕР_2 - територію Тульчинського ДРП філії «Томашпільський райавтодор», за адресою: вул. Желюка, 57, с. Кинашів, Тульчинський район Вінницька область.
Виконання ухвали доручити слідчому Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 .
Роз`яснити, що власник майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту.
Ухвала слідчого судді щодо накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_1