Справа № 496/4362/19
Провадження № 1-кп/496/401/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області обвинувальний акт, додані матеріали, клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
До Біляївського районного суду Одеської області надійшли для розгляду обвинувальний акт та додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, які ухвалою призначені до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
В підготовчому судовому засіданні, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд доходить до висновку про можливість призначення їх до судового розгляду, за наступними підставами.
Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним слідчим відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності та підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві, не встановлено.
У підготовчому судовому засіданні будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, не заявлено.
Під час підготовчого судового засідання від прокурора надійшло клопотання про доручення органу з питань пробації, відповідно до ст. 314-1 КПК України складення досудової доповіді.
Обвинувачений у судовому засіданні не заперечував проти складення досудової доповіді.
Згідно ч. 1 ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.
Ч.1 ст. 7 Закону України «Про пробацію» передбачено, під час вирішення питання про застосування до особи пробації суд бере до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення та соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого або засудженого, яку готує персонал органу пробації або адміністрація установи виконання покарань.
За приписами ч.1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
За таких обставин, суд вважає за необхідне доручити Філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області складення досудової доповіді відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
Таким чином, вислухавши прокурора, який доповів про можливість призначення обвинувального акту та доданих до нього документів до судового розгляду, думку сторін, суд вважає, що є достатні підстави для призначення судового розгляду.
У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді триманні під вартою. Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що ризики які враховувалися при обранні вказаного запобіжного на досудовому слідстві на даний час не відпали. ОСОБА_4 інкримінується вчинення тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання від 3 до 7 років позбавлення волі, а тому знаючи що у разі засудження обвинуваченого, йому загрожує вказане покарання, та не маючі міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, може незаконно впливати на свідків та переховуватися від суду.
Обвинувачений заперечував проти клопотання прокурора та просив обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Суд, заслухавши пояснення учасників підготовчого судового засідання, приходить до наступних висновків.
Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обирати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань, суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родин й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Суд погоджується з доцільністю тримання обвинуваченого під вартою, виходячи з того, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» зазначав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти, які можуть мати відношення до справи: характер «обставини» і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічні відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Так, судом встановлено, що обвинувачений не має постійного місця проживання на території Біляївського районну Одеської області, не має сім`ї, не працевлаштований, не має законних джерел для існування, тривалий час переховувався від слідства, що підтвердив у підготовному засіданні, тобто наразі існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, можливість переховування від суду та можливість незаконно вплинути на свідків, а також можливість скоїти інші злочини.
У зв`язку із вищевикладеним, суд дійшов висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи.
Між тим, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим кодексом.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.
Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, тяжкість злочину, в якому він обвинувачується, суд вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі 40000 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, суд вважає за необхідне покласти наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 183, 191-194, 314-316,395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та доданих до нього документів за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, у відкритому судовому засіданні на 10 січня 2020 року о 14-00 годині, в залі судових засідань Біляївського районного суду Одеської області, за участю прокурора та обвинуваченого.
Доручити Фліїї ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області скласти досудову доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , для долучення до матеріалів кримінального провадження, у строк до 10 січня 2020 року.
Клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу - залишити без задоволення.
Задовольнити клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 12 січня 2020 року, включно, на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 40000 (сорок тисяч) грн.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Ухвала не підлягає оскарженню.

Суддя ОСОБА_1