Справа № 620/439/19
Провадження № 1-кс/620/105/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.07.2019 Зачепилівський районний суд Харківської області у складі :

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання начальника Зачепилівського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалах кримінального провадження №0000095 від 11 червня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор ОСОБА_3 подав до суду клопотання в якому вказано, що 11.06.2019 до Зачепилівського відділення поліції Красноградського відділу поліції ГУНП в Харківській області надійшла письмова заява гр.. ОСОБА_4 про те, що на початку квітня 2019 року, невідома особа здійснила крадіжку його мобільного телефону в с. Залінійне Зачепилівського району Харківської області.

За даним фактом слідчим СВ Зачепилівського ВП Красноградського ВП ГУНП в Харківській області відкрито кримінальне провадження №0000095 від 11 червня 2019 року за ч.1 ст. 185 КК України.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 вказав, що на початку травня 2019 року гр.. ОСОБА_6 приніс йому мобільний телефон марки «Bravis Midlle» С 240 в чорному корпусі. Даний телефон 11.06.2019 ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції та його було опечатано біркою №1.

Постановою слідчого від 11.06.2019 мобільний телефон марки «Bravis Midlle» С 240 визнано речовим доказом.

В клопотанні прокурор ОСОБА_3 ставить питання про накладення арешту на мобільний телефон марки «Bravis Midlle» С 240, оскільки у даному кримінальному провадженні він має значення речового доказу та необхідний проведення слідчих дій та задля запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження іншими особами.

Згідно з вимогами ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та оцінивши докази, приходить до наступного.

Згідно п.7 ч.2 ст. 131 КПК України,заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно вимог ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України,речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вилучений мобільний телефон являється речовим доказом, тобто є матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та має важливе значення для встановлення істини у справі.

Таким чином, на виконання вимог ч.1 ст. 173 КПК України прокурор довів необхідність накладення арешту на майно, оскільки незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню речових доказів.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання начальника Зачепилівського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалах кримінального провадження №0000095 від 11 червня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на майно ОСОБА_4 шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування будь-яким особам мобільним телефоном марки «Bravis Midlle» С 240 в чорному корпусі. Речовий доказ тимчасово зберігати в камері речових доказів Зачепилівського ВП Красноградського ВП ГУНП в Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1