справа № 274/3219/19 провадження № 1-в/0274/481/19
У Х В А Л А
Іменем України
23.09.2019 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1
за участі
секретаря судового засідання . . . . . . . ОСОБА_2
прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3
представника адміністрації . . . . . . . . . ОСОБА_4
захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5
засудженого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за заявою про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, мешканця АДРЕСА_1 , до засудження раніше судимого: 1) 10.04.98 за ст.ст. 81 ч. 3, 46-1 КК України 1960 року на 3 роки позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки, штраф 1000 грн.; 2) 16.12.98 за ст.ст. 101 ч. 3, 43 КК України 1960 року на 10 років позбавлення волі; 3) 10.06.09 за ч. 1 ст. 122 КК України на 2 роки позбавлення волі,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_6 засуджений 24 січня 2011 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ст.ст. 115 ч. 1, 71 КК України на 10 років 2 місяці позбавлення волі. Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 16.02.16 у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 10.10.10 до 24.03.11. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05.04.17 у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення 29.03.12, а також з 21.07.14 до 24.07.14.
Початок строку відбування покарання: 10.10.10; кінець строку: 24.06.20.
Засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання в Бердичівській виправній колонії (№ 70), звернувся до суду з письмовою заявою про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді арешту на мінімальний строк. В судовому засіданні засуджений свою заяву підтримав, просить замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким, так як він відбув 2/3 строку покарання, має два заохочення, закінчив ПТУ, порушень не допускає, раніше працював, зараз не працює за станом здоров.
Захисник заяву засудженого підтримала, вказала, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці (вже майже два роки порушень не допускає, працював, виконував роботи з благоустрою, зараз не працює лише за станом здоров) довів, що став на шлях виправлення. На думку захисника, представник адміністрації колонії охарактеризував засудженого з посередньої сторони, але фактично адміністрація заперечує лише з підстав ризику повторного вчинення злочину, що не є предметом розгляду.
Представник адміністрації виправної колонії заяву засудженого не підтримав. Охарактеризував того з посередньої сторони, як такого, що допускав порушення, притягувався до дисциплінарної відповідальності, але і має два заохочення. На даний час засуджений не працевлаштований, хоча документи, які б підтверджували неможливість працевлаштування засудженого, відсутні, засуджений завжди може влаштуватися на легку роботу. До засудженого і раніше застосовувалася пільга, але він на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний особливо тяжкий злочин.
Відповідно до досліджених матеріалів засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання в Бердичівській виправній колонії (№ 70). За період відбуття покарання допустив п`ять порушень вимог режиму тримання, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Був працевлаштованим, мав два заохочення. На даний час не працевлаштований. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності їх виконання. Провину у скоєному злочині визнав.

Прокурор заперечив проти задоволення заяви засудженого, вказавши, що той ще довів свого виправлення.
Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» (п. 17) судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці тощо.

Заслухавши засудженого, захисника, представника адміністрації виправної колонії, думку прокурора, ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого, суд дійшов висновку, що до засудженого ОСОБА_6 на даний час не можуть бути застосовані положення ст. 82 КК України.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосованою, якщо засуджений став на шлях виправлення. ОСОБА_6 хоча протягом останнього часу вимог режиму додержується, не є порушником, заохочувався (востаннє в квітні 2019 року), але на даний час не працює і бажання працювати не має (згідно з довідкою медичної частини стан здоровя засудженого є задовільним), що в сукупністю з уникненням від виконання соціально корисної роботи, тяжкістю вчиненого ним в період умовно-дострокового звільнення злочину, за який відбуває покарання, не дозволяє зробити висновок про досягнення мети покарання та доведення засудженим факту, що він вже повноцінно, стабільно став на шлях виправлення. Сама по собі поведінка засудженого без порушень режиму утримання не є достатньою для доведення того, що засуджений став на шлях виправлення, і такою має бути поведінка кожного із засуджених, попередня сумлінна поведінка може свідчити, що ОСОБА_6 стає на шлях виправлення (що, зокрема, є підставою для застосування положень ст. 101 КВК України), однак не є достатнім для висновку, що він вже став на шлях виправлення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 82 КК України, статтями 372, 537, 539 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
заяву засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий - суддя ОСОБА_1