справа № 168/298/19
провадження № 1-кп/166/78/19
ВИРОК

іменем України

30 серпня 2019 року смт. Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді

ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000255, внесене до ЄРДР 08 грудня 2014 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Нова Вижва Старовижівського району Волинської області, з професійно-технічною освітою, без постійного місця проживання, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого:

- 14 березня 2007 року Старовижівським районним судом Волинської області за ч.З ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
- 15 січня 2008 року Старовижівським районним судом Волинської області за ст. 128 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт, на підставі ст.ст. 71,72 КК України повністю приєднано покарання за вироком Старовижівського районного суду від 14.03.2007, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки та 10 днів; 23.02.2010 звільнений умовно-достроково на підставі постанови Ковельського міськрайонного суду від 15.03.2010, невідбута частина покарання 10 місяців 10 днів;
- 16 січня 2012 року Старовижівським районним судом Волинської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки та 3 місяці;
-18 липня 2012 року Ратнівським районним судом Волинської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 роки позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України призначено остаточне покарання - позбавлення волі строком 3 роки та 3 місяці; рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 10.06.2014 звільнений від відбування покарання на підставі ст.7 Закону України "Про амністію у 2014 році";
-09 липня 2015 року Ратнівським районним судом Волинської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.383 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 4 місяці,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.162, ч.2 ст.185, ч.1 ст.28 ч.1 ст.125 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 , будучи неодноразово раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, востаннє 09 липня 2015 року Ратнівським районним судом Волинської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст. 383 КК України у виді позбавлення волі, судимості у якого не зняті та не погашені, на шлях виправлення не став та знову вчинив нові кримінальні правопорушення.
Так, 08 грудня 2014 року в період з 02 год. 00 хв. по 03 год. 00 хв., ОСОБА_4 , пошкодивши металеві грати, якими укріплювалось вікно, розбивши віконну шибу й таким чином проникнувши в середину магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , власником яких є ОСОБА_6 , умисно з корисливих мотивів повторно таємно викрав 15 ноутбуків, в тому числі два нетбуки, зокрема: «LENOVO G580» S/N WB08153834; «HP PROBOOK 4515S» S/N CNF0302D28; «DELL-VOSTRO 1015» S/N 047MWF486439BS-3360-A01; «ASUS- F5R» S/N 78NOAS303791; «TOSHIBA SATELLITE C660-1PN» S/N 5B448006K; «ASUS- EEE PC 1011 РХ» S/N B90AAS050357; «ASUS-ЕЕЕ PC Х101СН» S/N C70ABC039448; «ACER-ASPIRE Е15» S/N NXMMLEU02043000BC63400; «LENOVO-B50-30» S/N CB31908318; «LENOVO-G505» S/N CB31380471; «LENOVO-B590» S/N WB11604329; «HP XP-DV6-3065 ER» S/N CNF0302D28; «ACER ASPIRE El 731» S/N 010320000E97200; «ACER ASPIRE El 530» S/N 00634203BA43400; «ASUS Х551», загальною вартістю 46590 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на вказану суму.
Крім цього, в період з 11 вересня 2018 року до 09 год. 14 вересня 2018 року (точної дати та години досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , відкривши вхідні двері, незаконно проник до приміщенні літньої кухні, яке розташоване в АДРЕСА_2 , з якого з корисливих мотивів повторно таємно викрав бензопилу «Baumaster GC 9945M» вартістю 1005,43 грн., яка належала потерпілому ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_2 .

Крім цього, в період з 06 год 30 хв 27 грудня 2018 року по 00 год 30 хв 28 грудня 2018 року (точної години досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів та переслідуючи корисливу мету особистого збагачення, шляхом зняття скла віконної шиби коридору незаконно проник до житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_8 , де зі спальної кімнати з-під матраца, що лежав на ліжку, таємно повторно викрав грошові кошти в сумі 3800 грн., спричинивши ОСОБА_8 матеріальні збитки на вказану суму.

Крім цього, 24 грудня 2018 року біля 01 години ОСОБА_4 , всупереч вимогам статті 30 Конституції України, якою передбачено право на недоторканість житла, не маючи визначених законом підстав та відповідного дозволу власника приміщення житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: ОСОБА_9 , жительки АДРЕСА_3 , шляхом зняття металевої защібки вхідних дверей будинку, таємно від оточуючих, незаконно проник до вищезазначеного житлового будинку.

Крім цього, 04 лютого 2019 року в період з 12 год 00 хв до 18 год 30 хв (точної години досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , знаходячись в житловому будинку, за адресою: АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_10 , діючи з корисливих мотивів та переслідуючи корисливу мету особистого збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тимчасовою відсутністю господарів, з приміщення спальної кімнати таємно повторно викрав 200 євро, що за курсом валют Національного банку України станом на 04.02.2019 становить 3162 гривень 63 копійки, а також 1800 гривень, які лежали на полиці шафи в паспорті громадянина ОСОБА_10 , чим спричинив останньому матеріальні збитки на загальну суму 8125,26 грн.

Крім того, 04 лютого 2019 в період з 22 год. 52 хв. по 22 год. 54 хв. ОСОБА_4 , спільно з особою, провадження відносно якої виділено в окреме провадження, перебуваючи в кафе-барі «Скарлет», що в смт.Стара Вижівка, вул. Незалежності, 31А, Старовижівського району, групою осіб, без попередньої змови між собою, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин із ОСОБА_11 , умисно спричинив останньому легкі тілесні ушкодження.

Так, 04 лютого 2019 року о 22 год. 52 хв. ОСОБА_4 спільно з особою, провадження відносно якої виділено в окреме провадження, вийшли з приміщення кафе-бару «Скарлет» до цегляного навісу, за ними відразу ж вийшов ОСОБА_11 .

Перебуваючи під цегляним навісом, між ОСОБА_4 та ОСОБА_11 виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, у ході якого ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , в групі осіб без попередньої змови з особою, провадження відносно якої виділено в окреме провадження, умисно наніс останньому один удар долонею лівої руки в область обличчя. Від даного удару ОСОБА_11 впав на землю, але відразу піднявся. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 в групі осіб без попередньої змови з особою, провадження відносно якої виділено в окреме провадження, умисно наніс один удар правою ногою в ділянку живота ОСОБА_11 , в результаті нанесеного удару ОСОБА_11 відступив декілька кроків назад та вперся в цегляну стіну. Далі, продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 почав шарпати ОСОБА_11 за куртку, після чого повалив його на підлогу та в групі осіб без попередньої змови з особою, провадження відносно якої виділено в окреме провадження, наніс лежачому на підлозі ОСОБА_11 не менше десяти ударів кулаками та ногами у голову, обличчя, тулуб, верхні та нижні кінцівки.

Після нанесення множинних ударів, ОСОБА_11 піднявся на ноги, однак ззаду за куртку його схопила особа, провадження відносно якої виділено в окреме провадження та повалила ОСОБА_11 на підлогу, де ОСОБА_4 , в групі осіб без попередньої змови з особою, провадження відносно якої виділено в окреме провадження, наніс лежачому на підлозі ОСОБА_11 не менше 15 ударів кулаками правої та лівої руки в голову, обличчя, тулуб.

Після цього, ОСОБА_11 вийшов із приміщення кафе "Скарлет", що в смт. Стара Вижівка, на вулицю Незалежності, де його наздогнав ОСОБА_4 та збив з ніг. У подальшому, продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 в групі осіб без попередньої змови з особою, провадження відносно якої виділено в окреме провадження, наніс лежачому ОСОБА_11 не менше п`яти ударів кулаком в голову та три удари ногою в обличчя ОСОБА_11 .

У результаті нанесення ударів ОСОБА_4 та особа, провадження відносно якої виділено в окреме провадження, групою осіб без попередньої змови між собою, заподіяли потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді синців та саден в ділянці обличчя та правої верхньої кінцівки, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

30 серпня 2019 року між прокурором Старовижівського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 з письмової згоди потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на підставі п.2 ст.468, ч.2 та ч.4 ст. 469, ст. 470, ст. 472, ч.2 ст.473 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.162, ч.2 ст.185, ч.1 ст.28 ч.1 ст.125 КК України, а сторони узгодили покарання обвинуваченому:
- за ч.3 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 роки,

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки,

- за ч.1 ст.162 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік,

- за ч.1 ст.28 ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт на строк 200 годин.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим сторони остаточно узгодили покарання у виді 4 років позбавлення волі.

У судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості на викладених у ній умовах.
Захисник та обвинувачений підтримали думку прокурора.
Потерпілі у судове засідання не з`явилися, просили провадження розглянути за їх відсутності, що відповідно до ч.2 ст.474 КПК України не є перешкодою для розгляду питання про можливість затвердження угоди.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Згідно з ст.469 ч.4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
У судовому засіданні судом установлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, - крадіжка чужого майна з проникненням у житло, вчинена повторно, ч.2 ст.185 КК України крадіжка чужого майна, вчинена повторно, ч.1 ст.162 КК України незаконне проникнення до житла особи, ч.1 ст.28 ч.1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб без попередньої змови між собою. Дані злочини згідно зі ст.12 КК України є, відповідно, тяжким, середньої та невеликої тяжкості.

Враховуючи те, що протиправними діями ОСОБА_4 шкоди завдано потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , за правилами ч.4 ст.469 КПК України дану угоду укладено прокурором і обвинуваченим з письмової згоди вказаних осіб.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинувачений, захисник та прокурор у судовому засіданні підтвердили добровільність укладення угоди, що не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.

Так, при призначені покарання враховано дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини проти власності, має непогашені судимості, незадовільно характеризується за місцем проживання, будучи фізично здоровим, суспільно-корисною працею не займається.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.125 КК України, є рецидив злочинів.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про відповідність умов даної угоди вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, у зв`язку з цим можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженого сторонами покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 роки,

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки,

- за ч.1 ст.162 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік,

- за ч.1 ст.28 ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт на строк 200 годин.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим слід остаточно призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Суд зараховує у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого, який згідно із протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26 березня 2019 року (т.1 а.с.141), розпочався 26 березня 2019 року й відповідно до ухвал Стровижівського районного суду від 26.03.19, 08.04.19, ухвал Ратнівського районного суду від 06.05.19, 20.06.19, 12.08.19 безперервно тривав по дату винесення вироку.

Вирішуючи питання про порядок зарахування строку попереднього ув`язнення, суд доходить наступного висновку.

Згідно з ч.5 ст.72 КК України (у редакції закону №838-VIII), що діяла станом на 20 червня 2017 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, здійснюється з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. З 21 червня 2017 року набрали чинності зміни до згаданої норми КК України, внесені законом «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 №2046-VIII, відповідно до яких термін попереднього ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі з розрахунку день за день або за правилами, передбаченими в ч.1 ст.72 КК.
Як убачається з матеріалів даного кримінального провадження, ОСОБА_4 один із злочинів скоїв 08 грудня 2014 року.
Відповідно до правового висновку Великої палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 29.08.2018 (справа №663/537/17), якщо особа скоїла злочин у період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч.1 ст.5 КК України). Отже, виходячи з такого правового висновку ВП ВС весь строк попереднього ув`язнення обвинуваченого має зараховуватися за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції, що діяла до 20.06.2017 включно, тобто один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід, з огляду на наявність ризику продовження злочинної діяльності обвинуваченим, суд залишає незмінним.
Долю речових доказів суд вирішує згідно із ст.100 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 2 551, 38 грн (687,96 грн + 572 грн +1144 грн +147,42 грн).
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити укладену 30 серпня 2019 року угоду про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.162, ч.2 ст.185, ч.1 ст.28 ч.1 ст.125 КК України, та призначити покарання

- за ч.3 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 роки,

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки,

- за ч.1 ст.162 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік,

- за ч.1 ст.28 ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт на строк 200 годин.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 26 березня 2019 року.

Зарахувати у строк покарання строк тримання ОСОБА_4 під вартою з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід на час вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під вартою.

Речові докази:

- диски DVD-R із відеозаписами слідчих дій, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження т.2 а.с.46, 49, 108, 112, 116, 141, 149, 152, 157, 193, 208, 211, 225, залишити в матеріалах кримінального провадження,

- поміщені в спецпакет №4320048 відбитки слідів рук, а також паперовий конверт із дактилокартами залишити в матеріалах кримінального провадження,

- бензопилу, що знаходиться в камері зберігання речових доказів Старовижівського ВП Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області, повернути ОСОБА_7 ,

-картонні коробки з-під ноутбуків „Acer, серійні номери NXMFZEU 23400, NXM31EU010320000Е97200,NXMMLEU02043000ВС63400, XMFVEU00634203ВА43400, CB31908318, WB11604329, а також ноутбук «LENOVO G580» S/N WB08153834, ноутбук «HP» S/N CNU9300H7Q, ноутбук «DELL-VOSTRO 1015» S/N 047MWF486439BS-3360-A01, ноутбук «АSUS-F5R» S/N 78NOAS303791, НОУТБУК «HP XP-DV6-3065ER» S/N CNF0302D28, ноутбук «TOSHIBA SATELLITE C660-1PN» S/N 5B448006K, нетбук «ASUS-EEE PC 101 IPX» S/N B90AAS050357, нетбук «ASUS-EEE PC X101CH» S/N C70ABC039448, ноутбук «ACER-ASPIRE E15» S/N NXMMLEU02043000BC63400, ноутбук «LENOVO-B50-30» S/N CB31908318, ноутбук «LENOVO-G505» S/N CB31380471, ноутбук «LENOVO-B590» S/N WB11604329, які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити у його власності.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати, пов`язані із залученням експертів, в розмірі 2551 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят одну) гривню 38 коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Волинським апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду через Ратнівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно з ст.376 ч.6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя Ратнівського

районного суду ОСОБА_1