Ім`ям України Провадження № 1-кс/932/8592/19
16 вересня 2019 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
16 вересня 2019 року слідчий СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням, що підтримано прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого у м. Дніпрі, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зі слів має на утриманні малолітню дитину, не є опікуном чи піклувальником, зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 , фактично мешкає у домоволодінні по АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимий.
Підстави для обрання саме такого запобіжного заходу слідчий вказав наступні.
15 вересня 2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який виразився в умисному протиправному заподіяння ним смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Підставами для застосування запобіжного заходу слідчий вказав наявність ризику у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу не свідків по кримінальному провадженню.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні його тексту. Додатково пояснив, що ризиком, передбаченим у ст. 177 КПК України, у даному випадку є можливе переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 років, без можливості звільнення від його відбування. Усвідомлюючи міру покарання та не маючи міцних соціальних зв`язків, він може з метою уникнення від кримінальної відповідальності вчинити дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та суду. Ризик у вигляді позапроцесуального впливу на свідків обґрунтував тим, що головним свідком є малолітня дитина потерпілої, яка вказала на нього як на ту особу, що наносила потерпілій удари молотком і палкою, в тому числі і по голові, на якого може, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, впливати підозрюваний. Яка причина смерті потерпілої ОСОБА_7 він не знає, але припускає, що вона могла настати від ударів молотком по голові.
У судовому засіданні підозрюваний вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав частково. Заперечував проти задоволення клопотання слідчого. Пояснив, що ОСОБА_7 була його співмешканкою, від якої він має дитину, яка записана на прізвище ОСОБА_8 , оскільки, на момент народження вона перебувала в офіційному шлюбі із першим чоловіком. Познайомились вони з нею близько дев`яти років тому і стали спільно мешкати. По АДРЕСА_2 вони винаймали житло, де мешкали втрьох: він, вона та їх спільна дитина на ім`я ОСОБА_9 . На момент знайомства ОСОБА_7 була закодована від вживання алкогольних напоїв і пила тільки безалкогольне пиво. Згодом вона стала зловживати спиртними напоями, і весь час поки вони мешкали по АДРЕСА_2 пила разом із господаркою житла на ім`я ОСОБА_10 . Він не офіційно працює у пункті приймання вторинної сировини. Коли 14 вересня 2019 року він прийшов з роботи, то застав її як завжди у нетверезому стані, в житлі було не прибрано, посуд не митий, їжа не приготовлена, а дитина не доглянута. З цих підстав він став на неї кричати, а потім і побив тим, що попало під руку молотком. Бив по руках, ногах і спині, по голові не бив. Однак, у неї на голові були з лівого боку травми, які, з її слів вона отримала чотири дні тому, коли її хтось побив на вулиці. Хто і за що побив, вона не розповідала, оскільки про це не розповідала взагалі. Припускає, що це могли бути особи без певного місця мешкання, з якими у неї відбувались конфлікти коли вона теж працювала на прийманні вторинної сировини. Від тих ударів, які він їй наніс, смерть настати не могла. Він її положив у ліжко, а коли повернувся, констатував те, що вона є мертвою. Сам викликав поліцію і повідомив обставини заподіяння їй ним тілесних ушкоджень. Його дитина ОСОБА_9 зараз перебуває із матір`ю потерпілої ОСОБА_7 , бабусею дитини. Він не збирається переховуватись від органів досудового слідства, оскільки вбивства не вчиняв.
Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого. Вважав, що наведені слідчим ризики, які підтримано прокурором у судовому засіданні, не доведено наданими ними доказами. Єдиним свідком заподіяння тілесних ушкоджень є малолітній син потерпілої ОСОБА_9 , який в силу свого віку дав правдиві показання. У цих показаннях він не зазначив, що потерпілій підозрюваний наносив удари по голові, а сказав, що бив її по руках, ногах і тулубу. За відсутності встановленої причини смерті потерпілої, дії підозрюваного кваліфіковані як вбивство передчасно. Для запобігання ризику у вигляді незаконного впливу на свідка підозрюваному слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його реєстрації.
Розглянувши клопотання, дослідивши надані до нього додатки, заслухавши доводи прокурора в його обґрунтування, пояснення підозрюваного та його захисника, приходжу до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню.
Вважаю, що на даний час є всі підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Підставами вважати підозру обґрунтованою є: протокол огляду від 14.09.2019 року; протокол огляду трупа від 14.09.2019 року; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 14.09.2019 року; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 15.09.2019 року; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 15.09.2019 року; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 15.09.2019 року; протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 14.09.2019 року; протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 14.09.2019 року; протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 15.09.2019 року; протокол допиту свідка ОСОБА_18 від 15.09.2019 року; протокол допиту свідка ОСОБА_19 від 15.09.2019 року; протокол пред`явлення особи для впізнання від 15.09.2019 року, докази у їх сукупності.
Доведеними, наданими суду поясненнями прокурора та матеріалами справи в їх сукупності, є наявність ризику у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки підозрюваний в офіційному шлюбі не перебуває, дитина, яку він вважає своєю має інше прізвище та інше по-батькові, він не є опікуном чи піклувальником, офіційно не працевлаштований, тобто у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, а також тому, що йому інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, на строк до 15 років. Через це, усвідомлюючи загрозу покарання у вигляді позбавлення волі на вказаний строк, яке може бути визначено судом за вчинення інкримінованого йому злочину, ОСОБА_4 може вчинити дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та суду. Оскільки прямим свідком вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину є дитина - ОСОБА_20 , який мешкає з ним разом, вважаю вірогідним ризик у вигляді позапроцесуального впливу з боку підозрюваного на цього свідка, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
Запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам шляхом обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не є можливим, через те, що такий запобіжний захід, як домашній арешт, особисте зобов`язання, не здатні забезпечити унеможливлення реалізації ризику у вигляді переховування від органів досудового розслідування та суду.
Тому, вважаю, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати підозрюваному саме такий запобіжний захід, про який прохає слідчий. Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного засобу, прихожу до висновку про можливість обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання.
Враховуючи те, що фактично ОСОБА_4 затримано о 19 годині 00 хвилин 14 вересня 2019 року, датою закінчення дії ухвали про тримання під вартою визначаю 19 годину 00 хвилину 12 листопада 2019 року.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, заставу не визначаю взагалі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 194, 196-197, 309-310, 395 КПК України, -
Клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Дата закінчення дії ухвали 19 година 00 хвилина 12 листопада 2019 року.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб зо дня її винесення.
Слідчий суддя ОСОБА_1