н/п 1-кс/640/9103/19
"22" липня 2019 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
ВСТАНОВИВ:
На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 12.07.2019 до Київського ВП ГУ НП в Харківській області надійшов рапорт о/у Київського ВП ГУ НП в Х/о ОСОБА_5 про те, що 12.07.2019 під час відпрацювання території ринка "Соллі", розташованого за адресою: м. Харків, вул. Ак. Павлова, 323А, був виявлений ОСОБА_4 з б/у мобільними телефонами в кількості 218 шт. без підтверджуючих документів, у зв`язку з чим є підозра на придбання, збут майна, завідомо здобутого злочинним шляхом.
Встановлено, що мобільні телефони порядкові номери 85, 87, 134, 143 значаться як викрадені, при цьому наклейки на коробках з під мобільних телефонів значаться інші.
Згідно договору суборенди №0018/11-19 від 01.12.2018, приміщення площею 14,73 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , здано в суборенду ФОП « ОСОБА_6 ».
Оскільки перелічені мобільні телефони, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, тобто відповідають критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст.167 КПК України, та у зв`язку з тим, що перелічене майно, є предметом злочину та вони могли бути викрадені та необхідно це перевірити.
Сторона обвинувачення зазначає, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, проведення судової товарознавчої експертизи, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, а також вказане майно буде використано у кримінальному провадженні в якості речових доказів, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно. З метою забезпечення арешту майна прошу розглянути клопотання без повідомлення осіб, у володінні яких перебуває вказане майно.
В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, до канцелярії суду 23.07.2019 надійшла заява від прокурора Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , в якій він просить розглянути клопотання про арешт майна без його участі. Клопотання підтримує у повному обсязі (а.с. 147).
В судове засідання власник майна ОСОБА_4 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, до канцелярії суду 22.07.2019 надійшло клопотання представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 , в якому він заперечує проти задоволення клопотання про накладення арешту у зв`язку з його необґрунтованістю. Просить відмовити у задоволенні клопотання, розгляд клопотання здійснювати за його відсутності (а.с. 108).
12.07.2019 проведено огляд місця події в приміщенні магазину №105 на ринку «Соллі» за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 323А, з 12.48 год. до 00.38 год., в ході якого, згідно протоколу огляду місця події від 12.07.2019 вилучено вказане в клопотанні майно (а.с. 61-96).
15.07.2019 о 12.13 год. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_8 , погоджене із прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , в якому сторона обвинувачення просила поновити строк подачі клопотання, як такий що пропущений з поважних причин; накласти арешт на 218 мобільних телефонів, зазначених у клопотанні, які вилучені та належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 ; визначити місцем зберігання камеру схову Київського ВП ГУ НП в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, б. 49.
Згідно копії розписки, вказана ухвала Київського районного суду м. Харкова від 15.07.2019 отримана прокурором ОСОБА_3 16.07.2019 о 17.45 год. (а.с. 148).
В поданому до суду клопотанні сторона обвинувачення просить поновити процесуальний строк подання клопотання про арешт майна.
Після проведення огляду клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено, слідчий, на виконання вимог абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, повинен був звернутися до суду не пізніше наступного робочого дня після вилучення 12.07.2019 майна в ході проведення огляду, тобто до 15.07.2019 (13.07.2019 та 14.07.2019 є вихідними днями), інакше майно має бути повернуто особі, у якої воно було вилучено.
В передбачений кримінальним процесуальним законодавством строк стороною обвинувачення, як встановлено вище, подано до суду клопотання про арешт майна.
Порядок тимчасового вилучення майна врегульовано у ст. 168 КПК України. Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку.
Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у випадках, передбачених частиною 5 статті 171 КПК України.
За правилами абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Тобто, згідно норм чинного законодавства, розглядаючи клопотання слідчого або прокурора про арешт майна, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам ст. 171 КПК України, а частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
За змістом ч. 3 ст. 172 КПК України, в разі повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Як зазначено вище згідно копії розписки, ухвала Київського районного суду м. Харкова від 15.07.2019 про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків отримана прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 16.07.2019 о 17.45 год. (а.с. 148).
Дане клопотання сторони обвинувачення надійшло до Київського районного суду м. Харкова після усунення недоліків 19.07.2019.
Таким чином, згідно зі ч. 3 ст. 172 КПК України, передбачений законом строк в сімдесят дві години для усунення недоліків прокурором не порушено, а тому слідчий суддя вважає строк на звернення до суду із клопотанням про арешт майна не пропущеним.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Стороною обвинувачення доведено, що мобільний телефон ТМ «Samsung», модель Galaxy J3 DUAL SIM Black, ІМЕІ НОМЕР_142 , НОМЕР_143 , мобільний телефон ТМ «Samsung», модель Galaxy J3 DUAL SIM Gold, ІМЕІ НОМЕР_146 , НОМЕР_147 ; мобільний телефон ТМ «Samsung», модель Galaxy J3, чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_192 , НОМЕР_193 , ТМ «Lenovo» модель А1000, чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_203 , мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно, крім зазначеного нижче, є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна у цій частині в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, крім зазначеного нижче, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаній частині відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Однак, не підлягає задоволенню клопотання щодо накладення арешту на інші мобільні телефони, планшетні комп`ютери, ТВ Тюнер, виходячи з наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В00 №142111 від 30.03.2005, ОСОБА_10 є фізичною особою-підприємцем (а.с. 121).
Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_10 здійснює роздрібну торгівлю з лотків і на ринках іншими товарами (основний) (а.с. 116-118).
Згідно копії довіреності від 12.07.2019 ОСОБА_10 на підставі попереднього усного договору доручення вповноважує ОСОБА_4 представляти його інтереси як суб`єкта підприємницької діяльності (а.с. 122-123).
Стороною обвинувачення, у вказаній частині клопотання не доведено, що вказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні прокурора, не доведено їх значення для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах, а тому клопотання про арешт майна у вказаній частині на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речових доказів, задоволенню не підлягає. Стороною обвинувачення не надано жодних доказів, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України. Інші підстави для накладення арешту, передбачені статтею 170 КПК України, стороною обвинувачення не були встановлені та не відображені у тексті клопотання.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав до задоволення клопотання у вказаній частині, оскільки прокурором не зазначено в клопотанні та не доведено під час його розгляду наявність підстав вважати, що вказане майно, за встановлених вище обставин, має значення для досудового розслідування, та може бути доказом у даному кримінальному провадженні.
Всупереч ч. 3, ч. 4, ч. 5 ст. 132; ст. ст. 170, 171, 173 КПК України, прокурором не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні виправдовують на теперішній час такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у вказаній частині клопотання, оскільки правові підстави до арешту майна відсутні. З вказаних підстав клопотання сторони обвинувачення у вказаній частині задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення 12.07.2019 огляду місця події в приміщенні магазину №105 на ринку «Соллі» за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 323А, а саме:
мобільний телефон ТМ «Samsung», модель Galaxy J3 DUAL SIM Black, в робочому стані, стан б/у, без пошкоджень. При вмиканні та перевірці ІМЕІ НОМЕР_142 , НОМЕР_143 шляхом вводу *#06#. Мобільний телефон з коробкою, зарядним пристроєм. На коробці є наклейка з номером ІМЕІ НОМЕР_144 ;
мобільний телефон ТМ «Samsung», модель Galaxy J3 DUAL SIM Gold, в робочому стані, стан б/у, без пошкоджень. При вмиканні та перевірці ІМЕІ НОМЕР_146 , НОМЕР_147 шляхом вводу *#06#. Мобільний телефон з коробкою, зарядним пристроєм. На коробці є наклейка з номером ІМЕІ НОМЕР_148 ;
мобільний телефон ТМ «Samsung», модель Galaxy J3, чорного кольору, в робочому стані. При вмиканні та перевірці ІМЕІ НОМЕР_192 , НОМЕР_193 шляхом вводу *#06#, стан б/у, із незначними пошкодженнями корпусу, із зарядним пристроєм, та документацією до нього. При огляді коробки з під даного телефону, було виявлено ІМЕІ НОМЕР_194 . При натисканні на кнопку живлення, телефон не вмикається;
ТМ «Lenovo» модель А1000, чорного кольору в жовтому поліетиленовому пакеті, в робочому стані, стан б/у, без видимих пошкоджень корпусу, без зарядного пристрою, із наліпкою на задній кришці, ІМЕІ НОМЕР_203 - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
В іншій частині в задоволенні клопотання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1