н/п 1-кп/640/504/19
"10" грудня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова в складі колегії суддів:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі - ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 , захисника - ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
Згідно інформації, внесеної в систему автоматичного розподілу між суддями від 05.12.2018 обвинувальний акт розподілено колегії суддів: головуючому судді ОСОБА_1 та суддям ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про що свідчить запис в контрольному журналі судових справ та інших матеріалів, переданих до розгляду судді 05.12.2018.
В судовому засіданні прокурор просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, оскільки строк дії запобіжного заходу спливає 10.01.2020, мотивуючись наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового слідства, незаконний вплив на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_7 не погодився із зазначеним клопотанням прокурора, прохав змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою, його захисник ОСОБА_6 позицію обвинуваченого підтримала.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання прокурора, приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів (справа «Ілійков проти Болгарії»).
Крім того, тримання особи під вартою є виправданим, якщо конкретні обставини дають підстави стверджувати про наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими обставинами є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, можливість ухилитися від явки до суду та вчинити інший злочин.
При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про особу обвинуваченого.
При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому, а також про зміну запобіжного заходу, суд враховує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового слідства, незаконний вплив на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення,які не зменшилися і є актуальними, а тому колегія суддів вважає за необхідне продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Суд при постановленні ухвали, керуючись ч. 3, 4 ст. 183 КПК України не визначає розміру застави у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , оскільки злочин, в якому обвинувачується останній, спричинив загибель людини. Рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 р. по справі №3-208/2018, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Керуючись ст. ст. 177, 183, 331 КПК України, суд, -
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника про зміну запобіжного заходу - відмовити
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 залишити без змін у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор", продовжити строк тримання його під вартою на 60 днів, тобто до 07.02.2020 включно, без визначення застави.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.
На ухвалу про продовження терміну тримання під вартою може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.
Головуючий-суддя - ОСОБА_1
Суддя - ОСОБА_2
Суддя - ОСОБА_3