Справа №522/7737/19
Провадження № 1-кс/522/6958/19
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 червня 2019 року м. Одеса
Суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання представника володільця майна ТОВ «ФК`Алькор Інвест» ОСОБА_3 про скасування арешту з майна,-
Учасники процесу:
представник заявника - ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в
Представник володільця майна ТОВ «ФК`Алькор Інвест» ОСОБА_3 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням про скасування арешту з квартири АДРЕСА_1 .
В обґрунтування свого клопотання посилаються на те, що 28.02.2019 року між АТ «ОКСІ БАНК», який є представником АТ «Райффайзен Банк Аваль» на підставі договору відступлення права вимоги та договору відступлення права вимоги за договором іпотеки, та ТОВ «ФК» «АЛЬКОР ІНВЕСТ» було укладено договір відступлення права вимоги.
Відповідно до Договору АТ «ОКСІ БАНК» відступив за плату ТОВ «ФК» «АЛЬКОР ІНВЕСТ» замінив АТ «ОКСІ БАНК» як сторону - кредитора у кредитному договорі та прийняв на себе всі його права та обов`язки за вказаним Кредитним договором.
Окрім того, ТОВ «ФК» «АЛЬКОР ІНВЕСТ» набув права вимоги за Договором поруки № б/н від 22.11.2006 року поручителем за яким є ОСОБА_4 .
Відповідно до Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 28.02.2019 року ТОВ «ФК» «АЛЬКОР ІНВЕСТ» одеського міського нотаріального округу набуло статус нового іпотекодержатиля за договором іпотеки від 27.11.2006, посвідченим «приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , за реєстровим номером 4220. Позичальником за іпотекодавцем за вказаним кредитним договором та договором іпотеки є ОСОБА_6 .
Таким чином ТОВ «ФК» «АЛЬКОР ІНВЕСТ» є правонаступником АТ «ОКСІ БАНК», який є правонаступником АТ «Райффайзен Банк Аваль» у відносинах щодо кредитного договору, а також договорів забезпечення за вказаним кредитним договором. Тож відповідно ТОВ «ФК» «АЛЬКОР ІНВЕСТ» є кредитором ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .
Предметом іпотеки відповідно до вказаного договору іпотеки є квартира АДРЕСА_1 . Відповідно до договору іпотеки вказана квартира була придбана за кредитні кошти, що були надані позичальнику ОСОБА_6 , відповідно до кредитного договору.
01.03.2012 року слідчим Приморського РВ ОМУ ГУМВС України ОСОБА_7 було винесено постанову про накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_6 . Згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна арешт на квартиру зареєстрований 01.03.2012, реєстраційний № 12232269.
Створені умови тягнуть за собою порушення прав та законних інтересів власника майна, що суперечить положенням ст. 41 Конституції України.
Представник власника майна у судовому засіданні вимоги клопотання підтримала в повному обсязі.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали клопотання та додатків до нього, заслухавши думку представника власника майна, слідчий суддя приходить до наступного висновку .
Відповідно до п.9 розділу 11 Перехідних положень КПК України 2012 року, арешт майна, застосований під час досудового слідства до дня набрання чинності КПК 2012 року, продовжує свою дію до моменту його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності КПК України 2012 року.
Відповідно до ст. 126 КПК України (в ред.1960 року), який був чинний на момент прийняття рішення про накладення арешту, накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.
Постанова про накладення арешту на майно ухвалена органом досудового слідства, до набрання чинності новим КПК України.
Отже, виходячи із п.9 розділу 11 Перехідних положень КПК України 2012 року, постанова про арешт майна у кримінальній справі продовжує свою дію до цього часу.
Як вбачається із долучених матеріалів, 01.03.2012 року слідчим Приморського РВ ОМУ ГУМВС України ОСОБА_7 було винесено постанову про накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1 .
02.04.2019 року представник ТОВ «ФК» «АЛЬКОР ІНВЕСТ» зверталась до Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області з клопотання про скасування арешту з майна, проте відповідно до відповіді було рекомендовано звернутись до суду з відповідним клопотанням.
Частиною 1 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Наведені Конституційні гарантії права володіти своїм майном поєднується з такими ж вимогами ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом N 11 де зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, яка відповідно до вимог частини 1 статті 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположним свобод людини (1950 року), Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції".
У пункті 1 статті 1 цього Закону зазначено, що Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції, а статтями 13, 17 Закону України "Про визнання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права" та змінюють практику застосування національного закону відповідно до Рішення цього Суду.
Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі "Копеський проти Словаччини" зазначено, що майном може бути як "існуюче майно", так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні "легітимні сподівання" на реалізацію майнового права. "Легітимні сподівання" за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні грунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт.
Суд вважає, що для відновлення порушеного права ТОВ «ФК» «АЛЬКОР ІНВЕСТ» як кредитора та іпотекодержателя можливо шляхом скасування арешту, яке було накладено під час досудового слідства по кримінальній справі, постановою слідчого Приморського РВ ОМУ ГУМВС України ОСОБА_7 від 01.03.2012 року на належне йому майно, а саме квартира АДРЕСА_1 , з урахуванням вище викладеного та практики Європейського суду з прав людини та основоположних свобод, суддя приходить до висновку про необхідність скасування арешту з майна.
Керуючись ст. 126, 404, 411 КПК України (в ред. 1960 року), суддя

у х в а л и в:
Клопотання представника володільця майна ТОВ «ФК`Алькор Інвест» ОСОБА_3 про скасування арешту з майна задовольнити.
Скасувати арешт, накладений постановою слідчого Приморського РВ ОМУ ГУМВС України ОСОБА_7 від 01.03.2012 року на майно, а саме: квартири АДРЕСА_1 .
На постанову може бути подана апеляція на протязі 7 діб з дня винесення постанови.

Суддя : ОСОБА_1

03.06.2019