справа № 489/562/19
провадження №1-кп/489/431/19
УХВАЛА
Іменем України

13 листопада 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Грузії, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

встановив:
Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, який спливає 17.11.2019, так як ризики, які були підставою для обрання і продовження запобіжного заходу вчинення інших кримінальних правопорушень, переховування від органів досудового розслідування та суду не зменшилися і не змінилися.
На підтвердження ризиків прокурором вказано на те, що ОСОБА_3 притягується до кримінальної відповідальності Очаківським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, 13.12.2018 повторно вчинив корисливий злочин, за який у разі визнання його винним, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років. Обвинувачений ніде не працює, постійного місця проживання та джерела доходу не має, за місцем проживання характеризується посередньо.
Захисник та обвинувачений в задоволенні клопотання прокурора просили відмовити, вказуючи на недоведеність заявлених ризиків і можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу. Посилаючись на тривалість перебування обвинуваченого під вартою, надання останнім та потерпілим показів в судовому засіданні, дослідженням частини письмових доказів, а також наявністю в обвинуваченого постійного місця проживання в місті Миколаєві та міцних соціальних зв`язків, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , або зменшити розмір застави, який є непомірним для обвинуваченого.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов висновку, що підстави для збереження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали.
Відповідно до положень ч. 3 ст.331 КПК України за наслідками розгляду клопотання щодо запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою, суд враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Залишаються ризики вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, переховування від органів досудового розслідування та суду, тобто дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Підтвердженням цьому є те, що ОСОБА_3 під час притягнення до кримінальної відповідальності Очаківським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, повторно обвинувачується у вчиненні корисливого тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до шести років, є особою без громадянства, офіційних джерел доходів не має, за місцем проживання характеризується посередньо. Крім того, на розгляді в Ленінському районному суді міста Миколаєва знаходиться інше кримінальне провадження, яке ухвалою суду від 04.07.2019 об`єднано з даним кримінальним провадженням. Також, суд враховує, що судовий розгляд кримінального провадження триває та в справі не досліджено усіх доказів.
За таких обставин, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим, суд вважає доведеним наявність ризиків і те, що їм неможливо запобігти при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, а тому є необхідність у збереженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням нового строку.
Щодо зменшення застави то ухвалою суду від 19.09.2019 її розмір було зменшено судом до 80280,00 грн.
Суд також не приймає до уваги доводи захисту про безпідставність пред`явленого обвинувачення, оскільки винність чи невинність особи встановлюється вироком суду, а на даний час судовий розгляд триває та не досліджено усі докази.
З огляду на наведене, клопотання захисту про застосування запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд
постановив:
Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 11 січня 2020 року (включно).
У задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, перекладачу, прокурору та направити до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі в 7-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги на підставі рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019.

Суддя ОСОБА_1