УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 369/3820/17
провадження № 51-4427впс19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5

розглянувши заяву прокурора шостого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 про роз`яснення ухвали Верховного Суду від 13 вересня 2019 року,
встановив:
13 вересня 2019 року до Верховного Суду у порядку статей 34, 36, 37, 33-1, пункту 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) надійшло клопотання прокурора шостого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження № 0000845 за обвинуваченням ОСОБА_6 за частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України (далі КК) та ОСОБА_7 за частиною 5 статті 191, частиною 2 статті 205 КК, з Києво-Святошинського районного суду Київської області до Вищого антикорупційного суду.
Клопотання було обґрунтовано тим, що 05 вересня 2019 року розпочав роботу Вищий антикорупційний суд. Згідно зі статтею 33-1 КПК Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 КК, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини 5 статті 216 КПК. Інші суди, визначені цим Кодексом, не можуть розглядати кримінальні провадження щодо злочинів, які віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду.
Перевіривши клопотання та наведені в ньому доводи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення клопотання прокурора без розгляду, про що постановила відповідну ухвалу, мотивувавши її наступним.
Згідно з вимогами частини 3 статті 34 КПК колегія суддів Верховного Суду вирішує питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Відповідно до пункту 20-2 Розділу XI «Перехідні положення» КПК, у редакції Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» із змінами внесеними Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» № 2509-VIII від 12 липня 2018 року, з дня початку роботи Вищого антикорупційного суду кримінальні провадження щодо злочинів, віднесених цим Кодексом до підсудності Вищого антикорупційного суду, судовий розгляд у судах першої та апеляційної інстанцій яких не закінчено до дня початку роботи Вищого антикорупційного суду, передаються до Вищого антикорупційного суду для розгляду в установленому цим Кодексом порядку.
З аналізу зазначених правових норм вбачається, що передача кримінальних проваджень до Вищого антикорупційного суду здійснюється відповідно до вимог пункту 20-2 Розділу XI «Перехідні положення» КПК.
Таким чином, посилання прокурора у клопотанні на приписи статті 34 КПК, як на підставу для направлення кримінального провадження з Києво-Святошинського районного суду Київської області до Вищого антикорупційного суду не ґрунтується на вимогах закону.
Враховуючи наведене, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що клопотання прокурора не є предметом розгляду суду касаційної інстанції, а тому підлягає залишенню без розгляду.
Заява прокурора шостого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 про роз`яснення ухвали Верховного Суду від 13 вересня 2019 року обґрунтована тим, що в ній відсутні мотиви та обґрунтування способу передачі справ з судів загальної юрисдикції до Вищого антикорупційного суду на виконання пункту 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК.
Відповідно до ст. 380 КПК, якщо судове рішення суду є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Роз`яснення рішення - це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.
Таким чином, роз`яснення судового рішення є одним із способів усунення його недоліків, які стосуються недотримання його ясності та визначеності, а тому судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час його виконання.
Постановлена ухвала Верховного Суду від 13 вересня 2019 року у провадженні за клопотанням прокурора шостого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження № 0000845 за обвинуваченням ОСОБА_6 за частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України (далі КК) та ОСОБА_7 за частиною 5 статті 191, частиною 2 статті 205 КК, з Києво-Святошинського районного суду Київської області до Вищого антикорупційного суду, на переконання колегії суддів, є зрозумілою і такою, що не припускає іншого тлумачення.
Оскільки рішення Суду є ясним, повним та зрозумілим, то підстави для задоволення заяви про роз`яснення рішення Суду в порядку статті 380 КПК за наведеними в ній доводами відсутні.

Керуючись статтею 380 КПК, Суд, -
ухвалив:
У задоволенні заяви прокурора шостого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 про роз`яснення ухвали Верховного Суду від 13 вересня 2019 року - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3