н/п 1-кс/640/7446/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" червня 2019 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі :
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисників - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого СВ Київського відділу поліції Головного управляння Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 по кримінальному провадженню № 0002682 від 07.06.2019 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славута Хмельницької області, громадянина України, який не працює, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 171, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст.345-1 КК України, -
встановив :
Сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі строком на 60 діб та не визначати розмір застави в порядку п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 07.06.2019 ОСОБА_6 , знаходячись на території ТЦ «Барабашова», в районі перехрестя вул. Академіка Павлова та пр. Ювілейного у м. Харкові, вчинив умисні злочини, спрямовані проти законної професійної діяльності журналіста та громадського порядку, при наступних обставинах.
Так, 07.06.2019 у вечірній час ОСОБА_6 знаходився на території ТЦ «Барабашова», в районі перехрестя вул. Ак. Павлова та пр. Ювілейного у м. Харкові, де біля одного з торгівельних павільйонів, розташованого на території Московського району м. Харкова, на ґрунті виниклого конфлікту щодо спірного права власності (користування) вказаним об`єктом нерухомості, розпочалася групова сутичка між невстановленими у ході досудового розслідування громадянами.
У вказаний час, ОСОБА_8 , який згідно посвідчення за №0702 служби новин «Вісті» є журналістом, а також членом Харківської обласної організації Національної спілки журналістів України, діючи у відповідності до ст. 34 Конституції України, ст.ст. 32, 33, 36 Закону України «Про інформацію», ст. 26 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», ст. 56 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», з метою здійснення зйомки - відеосюжету, прибув до вказаного торгівельного павільйону, з метою професійного збору, отримання та створювання інформації для засобів масової інформації для подальшого висвітлення вищевказаного конфлікту у засобах масової інформації.
07.06.2019 орієнтовно о 18.40 год., побачивши журналіста ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , з метою перешкоджання законній професійній діяльності журналіста, діючи умисно, за попередньою змовою та в групі з невстановленими в ході досудового розслідування особами, маючи умисел на здійснення впливу на вказаного журналіста, з метою перешкоджання виконанню ним професійних обов`язків, почав висловлюватись на адресу журналіста ОСОБА_8 нецензурною лайкою, погрожуючи йому разом із іншими співучасниками насильством та закликаючи застосувати відносно нього фізичне насильство, у зв`язку з чим журналіст ОСОБА_8 був вимушений припинити відеозйомку свого сюжету та залишити місце події.
ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою та в групі з невстановленими в ході досудового розслідування особами, продовжуючи свої злочинні дії з перешкоджанню законній професійній діяльності журналіста, почав переслідувати ОСОБА_8 , після чого, підбігши до пішохідного переходу, по якому втікав останній від групи осіб, які його переслідували, умисно, із заздалегідь пристосованого засобу для нанесення тілесних ушкоджень, а саме, предмету, схожого на пістолет, здійснив постріл у журналіста ОСОБА_8 , чим умисно здійснив вплив з перешкоджанню здійсненню журналістом своєї законної професійної діяльності.
Крім того, 07.06.2019 у вечірній час ОСОБА_6 , знаходячись на території ТЦ «Барабашова», в районі перехрестя вул. Академіка Павлова та пр. Ювілейного в м. Харкові, в ході групового конфлікту, що розпочався на ґрунті спірного права власності (користування) торгівельним павільйоном, в ході перешкоджання журналістській діяльності ОСОБА_8 , який згідно посвідчення за №0702 служби новин «Вісті» є журналістом, а також членом Харківської обласної організації Національної спілки журналістів України, умисно виказав погрозу заподіяння ОСОБА_8 насильства, у зв`язку із здійсненням останнім своєї законної професійної діяльності журналіста та почав переслідувати ОСОБА_8 , який тікав від групи осіб, що його переслідували, при цьому висловлюючись на його адресу нецензурною лайкою та призиваючи інших невстановлених у ході досудового розслідування осіб застосувати до нього фізичне насильство, після чого, підбігши до пішохідного переходу, розташованого на вищевказаному перехресті, по якому тікав потерпілий, умисно з заздалегідь пристосованого засобу для нанесення тілесних ушкоджень, а саме, предмету, схожого на пістолет, здійснив постріл у журналіста ОСОБА_8 .
Крім того, 07.06.2019 у вечірній час доби ОСОБА_6 , знаходячись у громадському місці на території ТЦ «Барабашова», в районі перехрестя вул. Академіка Павлова та пр. Ювілейного в м. Харкові, в ході конфлікту, що розпочався на ґрунті спірного права власності (користування) торгівельним павільйоном, діючи у групі із невстановленими у ході досудового розслідування особами, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи з хуліганських мотивів, бажаючи продемонструвати своє явне нехтування до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, з мотивів явної неповаги до суспільства, застосовуючи заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень, а саме, предмет, схожий на пістолет, здійснив постріл у ОСОБА_8 , який намагався втекти від протиправного посягання групи осіб, в тому числі і ОСОБА_6 , тим самим грубо порушив громадський порядок, що супроводжувалося особливою зухвалістю.
11.06.2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 3 ст. 171, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 345-1 КК України.
На підтвердження обґрунтованості повідомленої підозри сторона обвинувачення надала письмові докази, а також відео, а також вказує про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказуючи, що запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання.
Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили відмовити у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу, вказуючи про необґрунтованість повідомленої підозри та відсутність заявлених стороною обвинувачення ризиків.
Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, не визнав повідомлену підозру, підтримав позицію захисників.
При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного ОСОБА_6 встановлено, що він показання дає добровільно.
З пояснень підозрюваного встановлено, що до нього не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні.
Водночас, підозрюваний ОСОБА_6 вважав катуванням вручення йому підозри та його подальший допит в якості підозрюваного в нічній час 11.06.2019, а саме, о 23 год. 26 хв., незважаючи на його неодноразове прибуття у відділі поліції протягом дня, та останній раз, починаючи з 19год. 30 хв.
Так, захисник ОСОБА_5 , підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомили, що 11.06.2019 ОСОБА_6 , в добровільному порядку, після висвітлення в мережі Інтернет відео за подіями 07.06.2019 із зображенням ОСОБА_6 , добровільно прибув із захисником до Київського ВП ГУНП в Харківській області, зайнявши активну позицію сприяння слідству в розкритті злочину. Більш того, виявив бажання видати стартовий пістолет, з якого ним було здійснено один постріл, з метою привернення уваги поліцейських щодо подій, що відбувалися на ринку. З цією ж метою допомогти слідству він зазначив адресу свого фактичного проживання, надав добровільну згоду на огляд його помешкання, видав стартовий шумовий пістолет, який використовується в спорті, та документи до нього, та пояснив, де він його придбав. Також наполягали на тому, що вказаний пістолет не придатний для спричинення тілесних ушкоджень, оскільки за його допомогою можливі лише шумові постріли.
Також захисники, підозрюваний зазначали, що ОСОБА_6 надавав та надає пояснення у справі, стороною захисту подано клопотання про проведення усіх слідчих та процесуальних дій за їх особистої участі, він активно сприяє слідству, 11.06.2019 чотири рази добровільно прибував до Київського ВП ГУНП в Харківській області, 12.06.2019 двічі прибув самостійно до суду для розгляду клопотання стосовно нього, що повністю спростовує доводи сторони обвинувачення про заявлений ризик переховування від органів досудового розслідування, суду. Крім того, вказували про наявність на утриманні ОСОБА_6 двох малолітніх дітей, міцні соціальні зв`язки.
ОСОБА_6 також пояснив, що він весь час займає активну громадянську позицію, прибув 07.06.2019 приблизно о 19 год. на ТЦ «Барабашово» , дізнавшись з соціальних мереж та Інтернету про конфлікт, без мети приймати участь в ньому. Наполягав, що він не брав і не бере участь у будь-яких громадських організаціях, не відноситься ні до яких політичних сил чи правоохоронних органів, але весь час висловлює небайдужість до суспільно небезпечних подій, відвідує заходи за участю журналістів, з великою повагою відноситься до цієї професії та знайомий з багатьма представниками ЗМІ, які також могли його бачити на всіляких громадських заходах.
Захисники, підозрюваний заперечували заявлений прокурором ризик впливу на потерпілого, свідків, вказуючи, що ОСОБА_8 перебуває в лікарні з 07.06.2019 до теперішнього часу, пояснення свідків не доводять підозру ОСОБА_6 , даних про вплив на таких осіб, чиї анкетні данні слідство навмисно розголосило, щоб вказувати про такий ризик, немає. Адвокат ОСОБА_5 також наполягав на неможливості дослідження показань свідків згідно письмових протоколів, долучених до клопотання, вказуючи, що у відповідності ст. 23 КПК України, суд має безпосередньо допитати таких осіб.
Крім того, підозрюваний категорично заперечував свою причетність до побиття журналіста, вказуючи також, що він дійсно вчинив один шумовий постріл зі стартового пістолету, задля привернення уваги поліцейських, які не втручалися в конфлікт та не захищали людей, після чого зупинився, та звернувся до лікарів швидкої та невідкладної медичної допомоги, оскільки він також зазнав пошкоджень очей у зв`язку із застосуванням до нього газового балончику невідомими особами. Пояснив, що він місце подій не залишав до кінця, ніде не переховувався, у поліцейських була можливість його затримати, вилучити цей стартовий пістолет ще на місці подій, хоча цього зроблено не було. Більш того, якби він хотів перешкоджати слідству, він мав можливість знищити цей пістолет, сховати тощо. Натомість, дозволив провести огляд свого приміщення, який сам й ініціював, під час якого видав добровільно пістолет, який одразу був оглянутий слідчим, та встановлено, що цей пістолет не придатний для нанесення тілесних ушкоджень чи, не є вогнепальною зброєю, тощо, такий пістолет є у вільному продажі та не потребує окремого дозволу. Також зазначав, що не мав намірів перешкоджати журналістській діяльності, хто з присутніх осіб був журналістом, йому невідомо.
Захисник ОСОБА_4 також наполягав на неможливості притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 296 КК України, вказуючи, що з об`єктивної сторони цей злочин, а саме, хуліганство, характеризується порушенням громадського порядку. Натомість, і на відео, наданому прокурором, і з пояснень підозрюваного, з інших даних слідує, що такий громадський порядок вже було порушено, іншими особами, задовго до прибуття ОСОБА_6 на ТЦ «Барабашово». Зауважив, що такі особи до теперішнього часу слідством не встановлені, правоохоронні органі й до теперішнього часу не встановили, хто саме розпочав такі незаконні дії, та хто завдав тілесних ушкоджень журналісту. Вважав штучною кваліфікацію дій ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 296 КК України, яка віднесена до тяжких злочинів, зумовленою бажанням сторони обвинувачення закрити події застосуванням до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та звітування перед суспільством щодо вирішення цієї конфліктної ситуації.
Сторона захисту звертала увагу на великий суспільний резонанс у цій справі та запит суспільства на справедливість, однак, ОСОБА_6 не повинен відповідати за все, що відбувалося 07.06.2019 на ТЦ «Барабашово», за подіями, в яких приймали участь понад 200 осіб, в тому числі за осіб, які в подальшому були доставлені та допитані в Московському ВП ГУНП в Харківській області, він також не причетний до завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Більш того, такі дії йому не інкриміновані, і що особи, які вчинили такий ганебний вчинок, мають бути встановлені та покарані.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази, встановив, що Київським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0002682 від 07.06.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 171, ч. 1 ст. 345-1, ч. 4 ст. 296 КК України.
11.06.2019 о 23 год. 26 год. ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 171 КК України, тобто вплив на журналіста з метою перешкоджання виконанню ним професійних обов`язків, що вчинене за попередньою змовою групою осіб; ч. 1 ст. 345-1 КК України, тобто погроза насильством щодо журналіста, у зв`язку із здійсненням цим журналістом законної професійної діяльності; ч. 4 ст. 296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене групою осіб, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, що підтверджується: протоколом зняття інформації з мережі Інтернет від 10.06.2019 та скрін шотами до нього (а.с. 28-31), а також відео, наданим прокурором, на якому зафіксовано, як особа здійснює один постріл (а.с. 80); протоколом огляду місця події від 11.06.2019 за адресою: АДРЕСА_2 , проведеного за добровільною згодою та з дозволу ОСОБА_6 за місцем його фактичного проживання, в ході якого останній видав предмет, схожий на пістолет, та документи до нього (а.с. 38-40), а також письмовою заявою ОСОБА_6 від 11.06.2019 щодо добровільної видачі цього предмета та згоди на огляд домоволодіння з його ініціативи (а.с. 41), відео, наданим стороною захисту на двох дисках, здійсненим в ході огляду місця події 11.06.2019 за місцем проживання ОСОБА_6 , на якому в тому числі зафіксована усна заява останнього щодо видачі предмета, схожого на пістолет (а.с. 81).
Щодо доводів захисника про необґрунтованість повідомленої підозри, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у п. 48 рішення «Чеботарі проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Щодо інших наданих стороною обвинувачення та залучених до клопотання доказів, зокрема, протоколу огляду відеозапису від 10.06.2019; протоколів допитів свідків ОСОБА_9 від 09.06.2019, ОСОБА_10 від 08.06.2019, ОСОБА_11 від 10.06.2019, ОСОБА_12 від 11.06.2019; протоколів огляду місця події від 07.06.2019 та від 08.06.2019 , протоколу огляду від 10.06.2019 (а.с. 10-12, 18, 19-20, 21-23, 24, 26-27, 34-37), слідчий суддя вважає необхідним зазначити наступне.
Дійсно, згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у даному кримінальному провадженні, запис № 1 містить відомості про відкриття кримінального провадження з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 187 КК України (тобто, розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила розбій або бандитизм), з коротким викладом обставин, а саме: 07.06.2019 до ЧЧ Київського ВП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт від о/у Київського ВП про те, що 07.06.2019 у вечірній час на території ТЦ «Барабашово» група невстановлених осіб нібито заволоділа відеокамерою, яка належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який нібито є журналістом телеканалу «Харківські вісті», внаслідок чого потерпілому було за попередніми даними спричинені такі тілесні ушкодження: ЗЧМТ, СГМ, забій, садна кінцівок (а.с. 61-63).
Однак, з пояснень прокурора в судовому засіданні, а також повідомлення про підозру від 11.06.2019, врученого ОСОБА_6 (а.с. 47-51), встановлено, що на теперішній час ОСОБА_6 не є підозрюваним за вказаними подіями щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , який є дійсно журналістом, членом Харківської обласної організації Націнальної спілки журналістів України від 2012 року (а.с. 17, 32, 33) та відомості про які внесені до ЄРДР у даному кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 187 КК України. Прокурор зазначив, що слідство триває, підозрювані особи на теперішній час за вказаним епізодом відсутні.
Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. п. 1 , 3 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування , незаконний вплив на свідків.
Щодо доводів захисника про відсутність вказаного ризику, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши запобіжний захід. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, незаконний вплив на свідків, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
При цьому, слідчий суддя вважає недоведеним стороною обвинувачення існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний до кримінальної відповідальності притягується вперше, раніше не судимий. Об`єктивних даних на підтвердження цього ризику слідчому судді не надано.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Одночасно, слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Хайредінов проти України», суд, встановивши порушення пункту 1 статті 5 Конвенції, зазначив, що не було розглянуто можливість застосування менш суворих запобіжних заходів, таких як підписка про невиїзд або застава, які могли б забезпечити доступність заявника для розслідування та судового розгляду. Взяття заявника під варту має бути необхідним для забезпечення його присутності в суді, але водночас інші, менш суворі заходи можуть бути достатніми для досягнення цієї мети.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Дійсно, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
В судовому засіданні слідчим суддею з наданих даних та доповіді прокурора встановлено, що про фактичне місце проживання підозрюваний самостійно заявив правоохоронним органам відразу після явки до Київського ВП ГУНП в Харківській області, більш того, ініціював проведення за його згодою огляду місця його проживання за вказаною адресою.
Згідно характеристики, виданої 12.06.2019 ДОП Основ`янського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області, ОСОБА_6 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . За місцем мешкання характеризується з позитивного боку. Осіб, як ведуть антигромадський спосіб життя, додому не приводить і контакт з такими не підтримує, скарг або заяв від сусідів на ОСОБА_6 не надходило, притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху (а.с. 76).
Згідно свідоцтво про народження, ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 75).
При вирішенні питання щодо можливості застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті (тобто, наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 цієї статті (тобто, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Враховуючи вище викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав до задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , у зв`язку з відсутністю в клопотанні належного обґрунтування стороною обвинувачення обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, який є найбільш суворим видом із п`яти видів запобіжних заходів, визначених в ст. 176 КПК України.
Надані стороною обвинувачення кримінального провадження дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризиків, доведених в судовому засіданні.
Виходячи з наведеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також з урахуванням вказаних вище ризиків, доведених прокурором в суді; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких підозрюється, слідчий суддя вважає можливим застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки прокурор не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків.
З урахуванням зазначеного, слідчий суддя вважає, що запобігання встановленим під час розгляду клопотання ризикам можливе не лише при умові тримання ОСОБА_6 під вартою і вважає достатнім для досягнення вказаної мети застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме, - домашній арешт цілодобово, в межах строку досудового розслідування, на строк 1 місяць 28 днів, до 10.08.2019 включно, з покладанням обов`язків, передбачених в ст. 194 КПК України.
При цьому, слідчий суддя вважає необхідним також зазначити, що процесуальна позиція підозрюваного щодо невизнання повідомленої підозри не може бути підставою для застосування запобіжного заходу, оскільки особі має бути гарантовано право на захист, передбачене в тому числі Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 62, 63 Конституції України, ст. 7, 20 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , а саме, заборонити підозрюваному залишати житло будинок АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, суду цілодобово, в межах строку досудового розслідування на 1 (один) місяць 28 (двадцять вісім) днів - до 10 серпня 2019 року включно.
Покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: 1) прибувати за першим викликом до слідчого, який здійснює досудове слідство у даному кримінальному провадженні, прокурора або суду; 2) не відлучатися із населеного пункту в якому він мешкає АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 6) утримуватися від будь-якого спілкування з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 7) носити електронний засіб контролю.
Ухвалу направити для виконання органів поліції за місцем проживання підозрюваного через слідчого СВ Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_14 .
Встановити строк дії даної ухвали, в межах строку досудового розслідування, з 12 червня 2019 року до 10 серпня 2019 року включно.
В порядку ст. 206 КПК України доручити прокурорам Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які здійснюють процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, перевірку усної заяви підозрюваного щодо вручення йому підозри 11.06.2019 о 23 год. 26 хв. та його подальший допит в якості підозрюваного в нічній час.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав «___»_________2019 р. ___год.____хв.___________ ОСОБА_6