09.12.2019 Справа № 490/7358/19
н/п 1-кп/490/978/2019
Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
В И Р О К
Іменем України
09 грудня 2019 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження №0002503, за обвинуваченням
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є громадянином України, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, одруженого, зі слів має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, з середньою освітою, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
06 липня 2019 року, близько 19 год. 00 хв., у ОСОБА_7 , який перебував за адресою: АДРЕСА_2 , під час раптового виниклого словесного конфлікту з ОСОБА_5 , виник злочинний умисел спрямований на завдання побоїв ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 перебуваючи у вказаному місці в зазначений час, під час сварки із ОСОБА_5 , наніс два удари кулаком правої руки в ліву частину обличчя останньої, чим завдав їй фізичного болю, але не спричинив тілесних ушкоджень.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, винним себе визнав повністю та під час допиту пояснив, в липні 2019 року він перебував у дворі багатоповерхового будинку по АДРЕСА_2 , в нього виник конфлікт з його дружиною, він її вдарив один раз, до них прийшла її кума потерпіла ОСОБА_5 , яка вирішила заступитись за його дружину, та він вдарив її два рази кулаком в обличчя з лівої сторони. В скоєному каявся просив суворо не карати. Цивільний позов не визнав.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, обвинувачений не оспорює фактичні обставини, що викладені у наведеному вище формулюванні обвинувачення, пояснив в судовому засіданні, що правильно розуміє зміст зазначених обставин та його позиція є добровільною з огляду на що суд вважає їх встановленими.
Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_7 у вчиненні злочину за викладених вище обставин. При цьому, дії ОСОБА_7 стороною обвинувачення правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 126 КК України, як умисне завдання ударів, які завдали фізичного болю та не спричинили тілесних ушкоджень.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує, що він вчинив умисний злочин невеликої тяжкості проти здоров`я людини, його особу, а саме те, що він в силу ст.89 КК України є таким, що не має судимості, одружений, зі слів має на утриманні трьох неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , офіційно не працює, має постійне місце проживання, негативно характеризується за місцем проживання. Крім того, суд враховує зміст досудової доповіді Центрального РВ філії ДУ «Центра пробації» в Миколаївській області від 02.12.2019 р., відповідно до якої виправлення ОСОБА_7 можливе без позбавлення волі обвинуваченого. Матеріальна шкода не відшкодована.
Відповідно до довідки №3029 від 15.07.2019р. з Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 ОСОБА_7 на обліку не перебуває. Відповідно до довідки №3410 від 15.07.2019р. Миколаївського обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_7 на обліку не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлені.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання за злочин, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України - у виді громадських робіт строком 120 (сто двадцять) годин. Таке покарання відповідає особі обвинуваченого, тяжкості вчиненого ним правопорушення та, з урахуванням щирого каяття ОСОБА_7 , є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Що стосується вирішення цивільного позову ОСОБА_5 , то суд виходить з наступного.
Згідно ст. 56 КПК особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при провадженні в кримінальній справі пред`явити до обвинуваченого або до осіб, що несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов, який розглядається судом разом з кримінальною справою.
У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Верховним судом України в п. 2 Постанови Пленуму «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року за № 6 (з подальшими змінами та доповненнями) роз`яснено судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Потерпілою ОСОБА_5 був заявлений цивільний позов, в якому вона просить: стягнути з ОСОБА_7 на свою користь 3032,89грн. на відшкодування завданої майнової шкоди, 100000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.
Позовні вимоги ОСОБА_5 в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 3032,89грн. є обґрунтованими та підтверджуються випискою із медичної карти хворого КНП ММР «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4» від 18.10.2019 р., квитанціями та товарними чеками про придбання медичних послуг та лікувальних засобів, а тому підлягають задоволенню.
Щодо відшкодування моральної шкоди завданої в результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_7 , то такі вимоги підлягають частковому задоволенню.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 р. передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Судом враховується, що вчинені ОСОБА_7 протиправні дії відносно потерпілої призвели до завдання фізичного болю та страждань ОСОБА_5 внаслідок завдання двох ударів кулаком руки в обличчя. Зазначені дії викликали зміни у житті потерпілої, що полягали у порушенні нормальних життєвих зв`язків, які позначили негативні зміни у її житті, крім того дана подія викликала у потерпілої насторогу, тривогу, емоційні реакції при згадувані, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасову відірваність від активного соціального життя. Водночас, суд враховує матеріальний стан обвинуваченого, розмір його доходів, як особи яка офіційно не працює, а також наявність у нього утриманців.
З огляду на обставини справи, беручи до уваги вищевказані засади, які повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_5 5 000 грн., що об`єктивно відповідатиме характеру дій заподіювача шкоди, глибині страждань та розміру моральної шкоди.
Судові витрати відсутні.
Заходи забезпечення у кримінальному провадженні не застосовувалися.
Речові докази відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367-368, 370, 371, 373, 374 КПК України, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити йому покарання у виді громадський робіт строком 120 (сто двадцять) годин.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином 3030 (три тисячі тридцять) грн. 89 коп.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя Центрального районного
суду міста Миколаєва ОСОБА_1