справа №619/3428/19
провадження №1-кп/619/405/19
УХВАЛА
іменем України

23 вересня 2019 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
розглянув у підготовчому судовому засіданні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності по кримінальному провадженню №0000129 від 13.12.2012 по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коломак Коломацького район Харківської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;
у вчиненні злочину, передбачених ч.2 ст.263 КК України,
за участю: сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
прокурораОСОБА_4 .

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
28 серпня 2019 року до суду надійшло клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000129 від 13.12.2012.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив наступне.

25 квітня 2004 року CВ ЛВ на ст. Харків-пасажирський УМВСУ на Південні залізниці порушено кримінальну справу №956 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України (в редакції 2001 року ч.1 ст.194 КК України). У ході досудового слідства кримінальної справи встановлено, що 25 квітня 2004 року о 10 год 05 хв на вокзалі станції Козача Лопань співробітниками міліції був затриманий ОСОБА_3 , у якого було виявлено та вилучено ніж, який відповідно до довідки ННДКЦ №ДК -228 від 25.04.2004 є холодною зброєю, який він незаконно носив, без належним чином оформленого дозволу. Згідно висновку криміналістичної експертизи №ЕК -119 від 30.04.2004, ніж, який він носив при собі, є холодною зброєю. Враховуючи вищевикладене, старшим слідчим СВ JIB на станції Харків-пасажирський УМВС України в Харківській області ОСОБА_5 у кримінальному проваджені за №0000129 29 січня 2013 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру за ознаками складу злочину передбаченого ч.2 ст.263 КК України. Проте, ОСОБА_3 , незважаючи на повідомлення йому про підозру умисно почав переховуватись від органу досудового слідства. Так як, вказаний злочин скоєно більше 15 років тому та за даний злочин, передбачений ч.1 ст.194 КК України (в ред. 1960), передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до двох років, то на підставі викладеного прокурор вважає за доцільно порушити питання про застосування строків давності до ОСОБА_3 і керуючись вимогами ст.5 КК України (в ред. 2001 р.), п.4 ч.1 ст.48 КК України (в ред. 1960 р.) прийняти рішення про закриття кримінального провадження №0000129 від 13.12.2012 та звільнити від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_3 у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.
У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання з підстав, які зазначені у ньому. Також вказав, що місцезнаходження ОСОБА_3 органом досудового розслідування не встановлено.
Встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів.
26 квітня 2004 року слідчим порушено кримінальну справу у відношенні ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.

29 січня 2013 року слідчим повідомлено про підозру ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.

29 січня 2015 року ОСОБА_3 оголошено в розшук.

22 квітня 2016 року, 01 листопада 2016 року, 23 червня 2017 року, 20 грудня 2017 року за клопотанням слідчого, погодженого прокурором, слідчим суддею постановлялися ухвали про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте їх не виконано у зв`язку з неможливістю встановлення місця знаходження підозрюваного.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Згідно з ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 роз`яснив судам, що умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності). Судам слід звернути увагу на те, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Отже, необхідними передумовами для застосування будь-якого різновиду звільнення від кримінальної відповідальності є наступні: суд переконався, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України; особа, яка звільняється від кримінальної відповідальності, погоджується на таке звільнення.

Відповідно до ч.1 ст.287 КПК України у клопотанні прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності вказуються: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості підозрюваного (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада прокурора; 4) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання підозри; 5) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та відомості про її відшкодування; 6) докази, які підтверджують факт вчинення особою кримінального правопорушення; 7) наявність обставин, які свідчать, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, та відповідна правова підстава; 8) відомості про ознайомлення з клопотанням потерпілого та його думка щодо можливості звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності; 9) дата та місце складення клопотання. До клопотання прокурора повинна бути додана письмова згода особи на звільнення від кримінальної відповідальності.
Отже, для звільнення особи від кримінальної відповідальності необхідна письмова згода.
До клопотання прокурора не додана письмова згода ОСОБА_3 на звільнення від кримінальної відповідальності та місцезнаходження підозрюваного не встановлено.
Частиною 3 ст.285 КПК України передбачено, що підозрюваному, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування проводиться в повному обсязі в загальному порядку.
Органом досудового розслідування не виконані вимоги ст.ст.285 ч.3, 287 ч.1 КПК України.
У зв`язку з необґрунтованістю клопотання та не встановленням місцезнаходження підозрюваного суд позбавлений можливості виконати вимоги закону.
Відповідно до ч.4 ст.288 КПК України у разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.
Згідно з ч.5 ст.288 КПК України, ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Частиною 5 ст.288 КПК України не передбачено оскарження ухвали суду про відмову у звільненні особи від кримінальної відповідальності.
Отже, ухвала суду про відмову у звільненні особи від кримінальної відповідальності оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст.285-288, 314 КПК України, суд

постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000129 від 13.12.2012.

Повернути клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя ОСОБА_1