Справа № 322/646/19
Провадження № 1-кс/314/1929/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.11.2019 року м. Вільнянськ
Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 від 01.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів,

встановив:
до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів.

Згідно з матеріалами клопотання провадженні СВ Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУ НП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000088 від 01.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України щодо самовільного зайняття земельної ділянки сільськогосподарського призначення.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.12.2000 створено та зареєстровано Селянське (фермерське) господарство « ОСОБА_4 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), засновником якого та головою був ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з державним актом на право постійного користування землею серії І-ЗП № 002353 ОСОБА_6 надано у постійне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 27 га. для ведення фермерського господарства, що розташована на території Зеленівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області.
Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_2 № 105/17.24-04-30 від 17.04.2019, до Єдиного реєстру актів цивільного стану громадян 23.07.2012 за № 14 внесено запис про смерть ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Також, 30.05.2002 створено та зареєстровано Фермерське господарство « ОСОБА_7 » (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), засновником якого та головою був (можливо і є на сьогодні) ОСОБА_8 .
Згідно з державним актом на право постійного користування землею серії І-ЗП № 015391 ОСОБА_8 надано у постійне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 46,96 га. для створення фермерського господарства, що розташована на території Новоіванківської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області.
Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_2 № 105/17.24-04-30 від 17.04.2019, до Єдиного реєстру актів цивільного стану громадян внесено запис про смерть ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ІНФОРМАЦІЯ_4 (різні особи), за № 9701 та № 4485 відповідно.
Крім того, 19.10.2001 створено та зареєстровано Селянське (фермерське) господарство « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), засновником якого та головою був ОСОБА_9 .
Згідно з державним актом на право постійного користування землею серії І-ЗП № 009998 ОСОБА_9 надано у постійне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 15 га. для ведення фермерського господарства.
Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_2 № 105/17.24-04-30 від 17.04.2019, до Єдиного реєстру актів цивільного стану громадян 13.12.2018 за № 159 внесено.
Згідно з частиною 1 статті 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановленого строку.
Зі змісту частини другої статті 92 ЗК України вбачається, що передача земельної ділянки у постійне користування громадянам не передбачена.
Пунктом 6 Перехідних положень ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.
Отже, земельні ділянки, надані громадянам або юридичним особам у постійне користування, перебувають у власності держави або у власності територіальної громади до переоформлення у встановленому порядку та отримання у власність.
Відповідно до статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Правовою підставою набуття права власності та права користування на землю згідно зі статтями 116, 118 ЗК України є рішення органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.
Згідно із частиною першою статті 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.
Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення.
Згідно із частиною першою статті 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.
Відповідно до частини другої статті 407 ЦК України та частини другої статті 102-1 ЗК України право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) може відчужуватися і передаватися у порядку спадкування.
Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Разом з тим, статтею 23 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про фермерське господарство» до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.
Згідно із частиною першою статті 20 зазначеного Закону майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Член фермерського господарства має право на отримання частки майна фермерського господарства при його ліквідації або у разі припинення членства у фермерському господарстві. Розмірі частки та порядок її отримання визначаються статутом фермерського господарства.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що право користування земельною ділянкою, що виникло в особи на підставі державного акта на право користування земельною ділянкою, не входить до складу спадщини і припиняється зі смертю особи, якій належало таке право.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 23.11.2016 у справі № 6-3113цс15 та від 05.10.2016 у справі № 6- 2329цс16.
Разом з цим, незважаючи на те, що вказані земельні ділянки після смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 не могли використовуватись та утримуватись С(Ф)Г « ОСОБА_4 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), С(Ф)Г « ОСОБА_10 » (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) та ФГ « ОСОБА_7 » (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), адже підстави для цього відпали внаслідок смерті осіб, яким було надано у користування ці землі, ці фермерські господарство незаконно, без відповідної правової підстави заволоділи земельними ділянками сільськогосподарського призначення.
З огляду на викладене, з метою забезпечення кримінального процесу на стадії досудового розслідування для встановлення істини по справі виникла необхідність у тимчасовому доступі до документів, які перебувають у ІНФОРМАЦІЯ_6 (ЄДРПОУ НОМЕР_4 , фактична адреса: АДРЕСА_1 ), а саме правовстановлюючих документів на земельні ділянки, виданих за рахунок земельних ділянок (поділ, об`єднання, приватизації земельних ділянок членами фермерських господарств тощо) право власності на які посвідчено (чи раніше посвідчувалось) державними актами на право постійного користування землею І-ЗП № 012402 (володілець земельної ділянки ФГ « ОСОБА_11 »), І-ЗП № 002353 (володілець земельної ділянки С(Ф)Г « ОСОБА_4 »), І-ЗП № 015391 (володілець земельної ділянки ФГ « ОСОБА_7 ») та І-ЗП № 009998 (володілець земельної ділянки С(Ф)Г « ОСОБА_10 »), проектів землеустрою на ці земельні ділянки та укладених відносно них, а також земельних ділянок згідно вказаних державних актів, договорів оренди, емфітевзису тощо.
Значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні полягає у подальшому визначенні законності дій службових осіб С(Ф)Г « ОСОБА_4 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), Є(Ф)Г « ОСОБА_10 » (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), ФГ « ОСОБА_7 » (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо зайняття земельних ділянок сільськогосподарського призначення, наданих для ведення фермерського господарства.
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.
Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про державний земельний кадастр» передбачено, що ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
У відповідності до п. 1 Положення про ІНФОРМАЦІЯ_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.
Пунктом 7 вказаного Положення передбачено, що Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Відповідно до п. 1 Положення про Державний фонд документації із землеустрою Державний фонд документації із землеустрою (далі - Державний фонд) формується на основі збирання, обробки, обліку матеріалів, отриманих у результаті проведення землеустрою незалежно від місця розташування земельних ділянок та форми власності на них, для використання їх органами державної влади та органами місцевого самоврядування, а також підприємствами, установами, організаціями і громадянами.
Згідно із п. З Положення про Державний фонд документації із землеустрою Державний фонд складається з Головного фонду документації із землеустрою, регіональних фондів документації із землеустрою місцевих фондів документації із землеустрою - адміністративних районів та міст обласного значення.
Місцевий фонд створюється, формується і ведеться територіальними органами Держгеокадастру, що провадять свою діяльність на районному (міському) рівні (п. 6 Положення про Державний фонд документації із землеустрою).
Відповідно до п. 13 Положення про Державний фонд документації із землеустрою документи фонду місцевого зберігаються у територіальних органах Держгеокадастру, що провадять свою діяльність на районному (міському) рівні.
Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_6 є державним органом, котрий зберігає та акумулює відповідні дані, іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів, не можливо.
Попередньо, з метою отримання вищевказаних документів, 02.04.2019 Новомиколаївський відділ Токмацької місцевої прокуратури із запитом №37/3- 604 вих-19 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Згідно із листа ІНФОРМАЦІЯ_8 №0-8-0.29-392/108-19 від 16.04.2019, прокурору рекомендовано звернутись до ІНФОРМАЦІЯ_9 (фактично відмовлено у наданні запитуваної інформації).
14.05.2019 в порядку ст. 93 КПК України запит № 37/3-766 вих-19 прокурором вже скеровано до ІНФОРМАЦІЯ_10 при ІНФОРМАЦІЯ_11 .
Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_8 №0-8-0.29-657/108-19 від 29.05.2019, в отриманні запитуваної інформації відмовлено, у зв`язку з чим, прокурор звернувся до суду з вказаним клопотанням.
Суд, розглянувши матеріали клопотання, вислухавши прокурора, вважає, що внесене клопотання підлягає задоволенню, оскільки, наявні підстави для надання тимчасового доступу до документів, які можуть мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, згідно положень ч. 5 ст. 163 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Зважаючи, що інформація, що знаходиться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_12 , розташованого по АДРЕСА_2 , може мати суттєве значення для досягнення повноти, всебічності та неупередженості досудового розслідування за вказаним фактом, зокрема може бути речовими доказами у вказаному кримінальному правопорушенні, клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 159-166, ст. 372 КПК України, слідчий суддя,
постановив:
клопотання задовольнити.

Надати прокурору Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_3 тимчасовий доступ до документів, які перебувають у ІНФОРМАЦІЯ_6 (ЄДРПОУ НОМЕР_4 , фактична адреса: АДРЕСА_1 ), а саме смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області), а саме правовстановлюючих документів на земельні ділянки, виданих за рахунок земельних ділянок (поділ, об`єднання, приватизації земельних ділянок членами фермерських господарств тощо) право власності на які посвідчено (чи раніше посвідчувалось) державними актами на право постійного користування землею І-ЗП № 012402 (володілець земельної ділянки ФГ « ОСОБА_11 »), І-ЗП № 002353 (володілець земельної ділянки С(Ф)Г « ОСОБА_4 »), І-ЗП № 015391 (володілець земельної ділянки ФГ « ОСОБА_7 ») та І-ЗП № 009998 (володілець земельної ділянки С(Ф)Г « ОСОБА_10 »), проектів землеустрою на ці земельні ділянки та укладених відносно них, а також земельних ділянок згідно вказаних державних актів, договорів оренди, емфітевзису тощо, з можливістю ознайомитися з ними та вилучити їх копії (здійснити їх виїмку).

Визначити строк дії ухвали один місяць з дня її постановлення.

Кінцевим днем дії ухвали визначити 15.12.2019 року.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів, відповідно до положень ст. 166 КПК України, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку з метою відшукування та вилучення вказаних речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

15.11.2019