Справа № 215/5248/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 190; ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відносно обвинуваченого ухвалою слідчого судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.08.2019 р. застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 60 діб, по 28.10.2019 р. включно.
У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так як обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, оскільки не одружений, у нього відсутні місце роботи і кошти для існування. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий і маючи не зняті і не погашені у встановленому законом порядку судимості, повторно вчинив нові злочини та у Тернівському районному суді міста Кривого Рогу, перебуває на розгляді кримінальне провадження стосовно обвинуваченого за ст. ст. 185 ч. 2; 190 ч. 2; 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України. Зазначене свідчить про наявність такого ризику як те, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, а запобігти встановленому ризику шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не можливо.

Обвинувачений заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив його змінити на домашній арешт.
Заслухавши учасників процесу, суд вважає, що необхідно задовольнити клопотання прокурора та продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого на 60 днів - по 21 грудня 2019 р., включно.
Підставами цього є наступне.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

За висновком Конституційного Суду України, викладеним в рішенні від 23.11.2017 № 1-р/2017, продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність (ч.2 ст. 29 Конституції України).

Крім того, Конституційний Суд України також зазначив, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, згідно зі ст.ст. 7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 ЄСПЛ вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 ЄСПЛ вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

У підготовчому судовому засіданні встановлено те, що залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 опинившись на волі, зможе вчинити інше кримінальне правопорушення і на це вказує характер протиправних дій, у вчиненні яких він обвинувачується і щодо яких є обґрунтована органами досудового слідства підозра.

Так, слідчий суддя в обґрунтування обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою посилався на те, що ОСОБА_5 маючи не зняті і не погашені у встановленому законом порядку судимості, повторно вчинив нові злочини середньої тяжкості, за один із яких передбачено покарання до 5 років позбавлення волі, непрацюючий, неодружений, у відношенні нього 28.12.2018 р., 28.03.2019 р., та 30.07.2019 р. до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, направлено три обвинувальні акти за ст. ст. 185 ч. 2; 190 ч. 2; 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України, що свідчить про наявність такого ризику як те, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, що відповідно до ст. 177 КПК України, є підставою застосування запобіжного заходу з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Дійсно, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних злочинів середньої тяжкості, за один із яких передбачено покарання до 5 років позбавлення волі. Обставини на які посилався слідчий суддя при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися, суд вважає що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, - обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, чим перешкоджати кримінальному провадженню, яке є суспільним інтересом, що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Приймаючи до уваги наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 статті177 КПК України, характер вчинених кримінальних правопорушень, відсутність відомостей про наявність тяжких захворювань у обвинуваченого, які унеможливлюють перебування останнього у слідчому ізоляторі, дані про особу обвинуваченого, а також те, що при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, обвинувачений зможе вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає, що вказане свідчить про неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Тому суд вважає за необхідне на час судового провадження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на максимальний строк шістдесят днів, тобто по 21 грудня 2019 року, оскільки відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку.

Таким чином, у суду відсутні підстави для зміни запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 на більш м`який.

Суд, керуючись правилами ч. 5 ст. 182, ст. 183 КПК України, знаходить правові підстави для визначення обвинуваченому ОСОБА_4 розміру застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 184, 199, 315, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Обрати щодо обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 190; ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів по 21 грудня 2019 р., включно.

Одночасно визначити запобіжний захід у виді застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 60210 (шістдесят тисяч двісті десять ) гривень.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу (отримувач коштів: ТУ ДСА в Дніпропетровській області, , Банк отримувача: Державна казначейська служба України в м. Київ, МФО 820172, рахунок 7442, призначення платежу: зазначити інформацію про ухвалу судді, якій обрав заставу, та прізвище, ім`я, по батькові підозрюваного), не пізніше 5-ти днів з дня постановлення ухвали.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного наступні обов`язки з моменту звільнення з під варти:

- не відлучатися з м. Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу прокурора, суду;

- повідомляти прокурора, суд про зміну місця свого проживання;

- утримуватися від спілкування з особами, визначеними прокурором, судом;

- здати на зберігання прокурору, суду свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд за кордон України.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначається терміном дії цієї ухвали.

У разі невиконання підозрюваним своїх обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до державного бюджету.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу протягом семи днів з дня проголошення.

Суддя