Дата документу 24.07.2019 Справа № 317/2072/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/628/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 317/2072/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 17 червня 2019 року, якою щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, освіта середня, працюючого тренером з боротьби самбо (зі слів), розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.289 КК України,

задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів у Запорізькому слідчому ізоляторі,

в с т а н о в и л а:
згідно зі змістом судового рішення, слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_9 , в обґрунтування якого зазначив, що 12.06.2019 приблизно о 07 годині 30 хвилин, ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та невстановленою особою, маючи єдиний умисел, направлений на викрадення ОСОБА_11 , прибув разом з ОСОБА_10 та невстановленою особою до гаража, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Тульська, 3, гаражний кооператив «Експрес», гараж № НОМЕР_1 , де під психологічним тиском разом примусили користувача даного гаража ОСОБА_12 по телефону викликати ОСОБА_11 та запросили його приїхати на дане місце.

Приблизно о 08 годині 00 хвилин 12.06.2019, коли ОСОБА_11 приїхав за вказаною адресою, ОСОБА_9 , діючи за єдиним умислом з ОСОБА_10 та невстановленою особою, зачинили його в гаражі, де утримували приблизно впродовж 30 хвилин, при цьому з застосуванням насильства завдавши йому невстановленими знаряддями тілесні ушкодження у вигляді лінійної горизонтальної рани довжиною 4,1 см у лівій тім`яній області голови; лінійної горизонтальної рани довжиною 4,2 см на рівні лівого тім`яного горба на відстані 11 см догори від лівого зовнішньо-слухового ходу; рани правильно-круглої форми з рівними краями діаметром 1,8 см на задній лівій поверхні грудної клітки в проекції нижнього краю лопатки; внутрішньо-шкірного крововиливу невизначеної форми розмірами 3х2,7 см на задній поверхні грудної клітки, на рівні тіла лівої лопатки; рани правильно-круглої форми з рівними краями діаметром 2,1 см по задній паховій лінії зліва; косо-вертикального лінійного садна на внутрішній поверхні правого передпліччя у нижній третині розмірами 6,5х0,3 см у верхній частині, 0,1 см у нижній частині; садна овальної форми на передній поверхні лівого плечового суглоба, розмірами 1,9х1,4 см, тим самим заподіявши потерпілому ОСОБА_11 фізичні страждання.

Після чого, зв`язавши руки і ноги ОСОБА_11 відрізком електричного дроту, та всупереч волі потерпілого, за допомогою фізичної сили, ОСОБА_9 з ОСОБА_10 та невстановленою особою примусово помістили його до автомобілю ВАЗ-2110 державний номер реєстрації НОМЕР_2 , який був у користуванні ОСОБА_11 , та на вказаному автомобілі всупереч волі потерпілого, перевезли ОСОБА_11 у невідомому напрямку, та незаконно утримували його, приблизно до 12 годині 00 хвилин 12.06.2019, коди ОСОБА_10 був затриманий працівниками поліції в селі Наталівка Запорізького району Запорізької області.

Крім того, 12 червня 2019 року, приблизно о 08 годині 30 хвилин, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та невстановленою особою, знаходячись біля гаража, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Тульська, 3, гаражний кооператив «Експрес», гараж № НОМЕР_1 , діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_11 , а саме автомобілем марки ВАЗ-2110, державний номер реєстрації НОМЕР_2 , з застосуванням фізичної сили, заволоділи ключами та документами від вказаного автомобіля, відкрили дверцята автомобіля, за допомогою фізичної сили примусово помістили до автомобіля потерпілого, який на той час був зв`язаний та позбавлений волі, та позбавлений можливості розпоряджатися власним автомобілем, після чого ОСОБА_10 сів за кермо автомобіля, а ОСОБА_9 сів на пасажирське сидіння, після чого ОСОБА_10 за допомогою ключа привів у дію двигун автомобіля, та покинули на ньому місце події у невстановленому напрямку, чим умисно заволоділи транспортним засобом з метою використання на власний розсуд всупереч волі потерпілого ОСОБА_11 , але приблизно о 12 годині 00 хвилин 12.06.2019, коди ОСОБА_10 був затриманий працівниками поліції в селі Наталівка Запорізького району Запорізької області.

17.06.2019 ОСОБА_9 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.289 КК України.

Задовольняючи частково клопотання, слідчий суддя зазначив, що враховуючи характер події інкримінованого злочину, його тяжкість, особу підозрюваного, який не працює, підтверджено наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_9 може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а тому прийшов до висновку, що обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою сприятиме запобіганню наявним ризикам. Також слідчий суддя послався як на підставу для застосування запобіжного заходу виді тримання під вартою на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 злочину.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу якою обрати ОСОБА_9 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування скарги зазначає, що суд при обранні запобіжного заходу його підзахисному у виді тримання під вартою не врахував такі важливі моменти справи як те, що ОСОБА_9 працює тренером із САМБО, має двох малолітніх дітей 2011 р.н. та 2007 р.н., офіційно зареєстрований та проживає у м. Запоріжжі. Окрім того, апелянт вказує, що суд не надав повної та всебічної оцінки тим обставинам справи, що прямих доказів винуватості ОСОБА_9 в інкримінованих йому злочинах в матеріалах справи немає. Вважає, що сама по собі тяжкість злочину, в якому підозрюється його підзахисний, не може бути підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував стосовно доводів та вимог апеляційної скарги захисника; перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Вищезазначена ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам закону.

Із наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою належним чином перевірені слідчим суддею при розгляді клопотання.

Підозра у вчиненні інкримінованих ОСОБА_9 дій є обґрунтованою у тій мірі, як це достатньо для даної стадії кримінального провадження.

Доводи, наведені захисником з приводу необґрунтованої підозри є безпідставними.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо того, що докази, які були зазначені в клопотанні на теперішній стадій процесу підтверджують обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

На переконання колегії суддів переліченні в клопотанні доводи підтверджено доказами, які і дали можливість обґрунтувати підозру ОСОБА_9 .
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 , відомості про його особу в сукупності, тяжкість покарання що загрожує, а також конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими, та фактично погодилась з існуванням заявлених у клопотанні ризиків. З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджено матеріалами клопотання.

Доводи апелянта про відсутність вказаних ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а не факту конкретного їх вчинення.

Так матеріали додані до клопотання свідчать, що підозрюваний усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочину, має можливість ухилитися від органів досудового слідства та суду, з урахуванням характеру його дій під час вчинення кримінального правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції, що є ризик незаконного вплив на потерпілу, чим перешкоджатиме досудовому слідству.

Посилання апелянта на той факт, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки та наявність даних, які характеризують особі підозрюваного, при наявності інших встановлених обставин не можуть бути підставою для застосування іншого запобіжного заходу.

Надані стороною захисту даних, які підтверджують наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного, а також характеристик підозрюваного з місця проживання чи з місця роботи, не спростовують висновки слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який сприятиме запобіганню спробам переховуватися від органів досудового розслідування, а також незаконному впливу на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні.

Таким чином, під час розгляду клопотання слідчого, слідчим суддею враховані усі обставини кримінального провадження і відомості про особу підозрюваного, тому висновок про існування заявлених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, запобігти яким неможливо при застосуванні до ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є обґрунтованим і вмотивованим.

Слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у цьому кримінальному провадженні, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, правильність висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 17 червня 2019 року, якою щодо ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів у Запорізькому слідчому ізоляторі, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4