УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №348/393/18
Провадження №1-кс/348/1026/19

11 жовтня 2019 року м. Надвірна

Слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянув у закритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна клопотання старшого слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області, лейтенанта поліції ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,-

-з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання надійшло до суду 11.10.2019 р.

Суд перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000332 від 22.05.2017 року щодо кримінального провадження, у межах якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області, лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся в суд з клопотанням, погодженим з прокурором Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обгрунтування своїх вимог слідчий посилається на те, що слідчим відділенням Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000332 від 22.05.2017 р., за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи настання таких наслідків, вирішив заволодіти грошовими коштами громадян шляхом обману та зловживання довірою в особливо великих розмірах.

Реалізуючи свої злочині наміри, з метою підшукання громадян, стосовно яких міг би вчинити шахрайські дії, ОСОБА_5 у 2015 році розповсюдив серед жителів Надвірнянського району інформацію, що він нібито виготовляє документи для виїзду за кордон, а саме у Сполученні Штати Америки та Республіку Чехія.

Так, 01 грудня 2015 року до ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_6 із приводу виготовлення документів для виїзду у Сполученні Штати Америки. З метою незаконного заволодіння коштами ОСОБА_6 шляхом обману та зловживання довірою, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи так діяти повідомив його, що для виготовлення необхідних документів для виїзду в США необхідно заплатити 13300 доларів США, при цьому не маючи наміру виконувати будь-які дії по виготовленню вказаних документів. ОСОБА_6 , будучи впевненим у правомірності дій ОСОБА_5 та необхідності у проведенні оплати за виготовлення документів для виїзду за кордон, передав останньому 13300 доларів США. В подальшому, протягом 2016 року ОСОБА_5 повернув ОСОБА_6 кошти у розмірі 2800 доларів США, запевнивши при цьому, що необхідні документи для виїзду за кордон будуть виготовлені. Таким чином, шляхом шахрайства ОСОБА_5 заволодів коштами ОСОБА_6 на загальну суму 10500 доларів США, що згідно курсу Національного Банку України станом на 01 грудня 2015 року становить 251370 гривень, які використав для власних потреб.

По рекомендації ОСОБА_6 12 березня 2016 року до ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_7 з приводу виготовлення документів для виїзду у Сполученні Штати Америки. ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи так діяти, повідомив його, що для виготовлення необхідних документів для виїзду в США необхідно заплатити 13300 доларів США, при цьому не маючи наміру виконувати будь-які дії по виготовленню вказаних документів. ОСОБА_7 , будучи впевненим у правомірності дій ОСОБА_5 та необхідності у проведенні оплати за виготовлення документів для виїзду за кордон, передав останньому 13300 доларів США. Таким чином, шляхом шахрайства, ОСОБА_5 заволодів коштами ОСОБА_7 в сумі 13300 доларів США, що згідно курсу Національного Банку України станом на 12 березня 2016 року становить 343672 гривень, які використав для власних потреб.

У вересні 2016 року до ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_8 з приводу виготовлення документів для виїзду за кордон, а саме у Республіку Чехія. Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи так діяти, повідомив його, що для виготовлення необхідних документів заплатити 200 євро, при цьому не маючи наміру виконувати будь-які дії по виготовленню вказаних документів. ОСОБА_8 , будучи впевненим у правомірності дій ОСОБА_5 та необхідності у проведенні оплати за виготовлення документів для виїзду за кордон, передав останньому 200 євро. Таким чином, шляхом шахрайства, ОСОБА_5 заволодів коштами ОСОБА_7 , що згідно курсу валют Національного Банку України станом на 01 вересня 2016 року становить 5806 гривень, які використав для власних потреб.

Протягом 2015-2016 років, шляхом обману та зловживанням довірою, ОСОБА_5 , незаконно заволодів коштами ОСОБА_6 на суму 10500 доларів США, що згідно курсу валют Національного Банку України, становить 251370 грн., ОСОБА_7 в сумі 13330 доларів США, що згідно курсу валют Національного Банку України, становить 343672 гривень, ОСОБА_8 в сумі 200 євро, що згідно курсу валют Національного Банку України, становить 5806 гривень, всього на загальну суму 600848 гривень, яка перевищує 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на момент вчинення злочину, що є особливо великим розміром.

Заволодівши шляхом шахрайства грошовими коштами громадян в особливо великих розмірах, ОСОБА_5 03 січня 2017 року виїхав за межі України.

30.01.2018 р. ОСОБА_5 надіслано повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Обгрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами в їх сукупності.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

В межах кримінального провадження ОСОБА_5 25.01.2018 р., 26.01.2018 р. та 30.01.2018 р. викликався для проведення слідчих дій з його участю, однак до слідчого не з`являвся.

В ході досудового розслідування надавалось доручення оперативному підрозділу в порядку ст. 40 КПК України для встановлення місця знаходження ОСОБА_5 , однак встановити його місце знаходження на даний час не представилось можливим. У зв`язку з цим 31.01.2017 р. винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошено підозрюваного ОСОБА_5 в розшук.

На даний час проводяться слідчі дії та розшукові заходи, направлені на встановлення місце знаходження ОСОБА_5 та причетності його до вчинення інших кримінальних правопорушень.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 по місцю проживання відсутній, місце його перебування невідоме, що вказує на наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний переховується від слідства, і що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, а тому слід надати дозвіл на затримання останнього з метою приводу його для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримала дане клопотання та просила його задоволити.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

З клопотання слідчого та долучених до нього матеріалів вбачається, що в провадженні слідчого відділення Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000332 від 22.05.2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку передбаченому ст.ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, або особа, затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

У відповідності до ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається вдень його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

За змістом ч.ч. 1, ч. 2 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

В матеріалах клопотання відсутні будь-які документи, які б свідчили, що ОСОБА_5 було вручено письмове повідомлення про підозру з дотриманням вимог ст. 278 КПК України.

Так, долучена до матеріалів справи копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення не може бути належним доказом вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру, оскільки з копії повідомлення вбачається, що поштове відправлення вручено за довіреністю.

Крім того, в матеріалах клопотання наявна інформація за результатами перевірки по системі «Аркан» за період з 01.01.2017 р. по 03.09.2019 р., з якої вбачається, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 03.01.2017 р. о 23:09 год. здійснив перетин державного кордону шляхом виїзду з території України в пункті пропуску «Краківець», і станом на 03.09.2019 р. на територію України жодного разу не повертався. Тому він не міг отримати повідомлення про підозру поштовим зв`язком, оскільки перебував за межами України. Таким чином ОСОБА_5 на момент розгляду клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не набув статусу підозрюваного.

Відповідно ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутись із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Згідно вимог ч. 4 ст. 189 КК України слідчий суддя відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування. Вказана вимога також означає одночасну наявність у слідчого судді клопотань про дозвіл на затримання з метою приводу і застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Однак клопотання слічого про дозвіл на затримання ОСОБА_5 було подано з порушенням ст.ст. 188, 189 КПК України, оскільки клопотання про дозвіл на затримання було подано слідчим без одночасного подання до суду клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, з досліджених судом матеріалів клопотання встановлено, що слідчим СВ Надвірнянсьго ВП ГУНП 22.05.2017 р. було внесено до ЄРДР відомості про вчинене кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України за заявою потерпілого ОСОБА_6 , 20.01.2018 р. було внесено до ЄРДР відомості про вчинене кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України за заявою потерпілого ОСОБА_7 ; 23.01.2018 р. було внесено до ЄРДР відомості про вчинене кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України за заявою потерпілого ОСОБА_8 . Тобто досудове розслідування по даному кримінальному провадженні фактично було розпочато з 22.05.2017 р. Однак як вбачається з інформації за результатами перевірки по системі «Аркан» за період з 01.01.2017 р. по 03.09.2019 р., ОСОБА_5 03.01.2017 р. здійснив перетин державного кордону шляхом виїзду з території України, і станом на 03.09.2019 р. на територію України жодного разу не повертався. Таким чином він не міг бути належним чином обізнаним про наявність відносно нього кримінального провадження та проведення слідчих і розшукових дій. Таким чином прокурором не доведено наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пункт 4 ч. 2 ст. 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, який відноситься категорії особливо тяжких злочинів та передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Між тим слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який, у відповідності до ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом.
Таким чином, враховуючи відсутність доказів належного повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а також недоведеність слідчим та прокурором ризику переховування, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення поданого клопотання.

Враховуючи наведене та керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 184, ч. 2 ст. 187, 188, 369 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області, лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом пяти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали оголошено

16.10.2019 року о 09 год. 00 хв.