КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві з застосуванням відеоконференцзв`язку апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_8 , погоджене прокурором прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , та продовжено строк тримання під вартою до 05 грудня 2019 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Пирятин Полтавської області, українцю, громадянину України, працюючому поліцейським-водієм, взводу № 2 роти реагування Голосіївського районного відділу УПО в місті Києві, не одруженому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому в АДРЕСА_2 , раніше не судимому, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Як вбачається з постановленого рішення, слідчий суддя, під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого останній обґрунтовано підозрюється, дані про його особу, наявні ризики у його поведінці, які продовжують існувати, на підставі чого прийшов до висновку, що більш м`який запобіжний захід не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно його підзахисного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, або визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Так, згідно доводів апеляційної скарги, ухвала слідчого судді є незаконною, невмотивованою, а також такою, яка постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а викладені в ній висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, захисник посилається на ті обставини, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є необґрунтованою, оскільки сформована на недопустимих доказах, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, у поведінці останнього відсутні. Надані слідчим матеріали, на думку апелянта, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки вони є неналежними та не містять конкретних доказів ні обґрунтованості підозри, ні існування заявлених стороною обвинувачення ризиків. Посилається апелянт і на тривалість та неефективність здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні. Вказані обставини, апелянт вважає не були враховані слідчим суддею, що свідчить про однобічність і неповноту судового розгляду справи. Крім того, на думку захисника, слідчим суддею було порушено вимоги чинного законодавства щодо доступу до правосуддя, оскільки за наслідками розгляду клопотання про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою було оголошено лише резолютивну частину постановленого рішення. Копію повного тексту вони і досі не отримали. Зазначає апелянт і на розгляд вказаного клопотання з порушенням правил підсудності, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється Територіальним управління Державного бюро розслідувань, яке розташоване у місті Києві, бул. Л.Українки, 26, тобто у Печерському районі міста Києва.

Таким чином, на думку захисника, вказані обставини, з урахуванням даних про особу ОСОБА_7 , який працює, позитивно характеризується, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні матір пенсіонерку, постійне місце проживання та реєстрації, свідчать про достатність підстав для обрання його підзахисному запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, або визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

У відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання слідчого, прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування такого виду запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Підстави для застосування запобіжного заходу передбачені ст. 177 КПК України, зокрема відповідно до частини другої вказаної норми закону ними є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Також, положення чинного Кримінального процесуального кодексу України вказують, що, при розгляді клопотання поданого в порядку ст. 199 КПК України, важливим елементом при встановленні підстав для продовження строку дії запобіжного заходу є не лише наявність ризиків, які існували при обранні запобіжного заходу, а і ті обставини, що до завершення дії попереднього судового рішення про обрання запобіжного заходу вони не зменшилися або з`явилися нові.
Питання тривалості та ефективності досудового розслідування, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, не входить до компетенції слідчого судді. Слідчим суддею лише надається оцінка проведеним слідчим діям та тим діям, які ще необхідно провести до завершення досудового розслідування з точки зору існування заявлених ризиків, їх зменшення, або появи нових.
Колегією суддів встановлено, що зазначених вимог закону слідчим суддею, під час розгляду клопотання про продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дотримано та враховано всі обставини за яких таке продовження можливе.

Так, слідчий суддя, розглядаючи вказане клопотання, у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178, 199 КПК України, встановив, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою, а заявлені слідчим ризики існують та не зменшилися до закінчення дії попередньої ухвали про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, слідчий суддя дослідив доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та врахував характер слідчих дій, що необхідно провести.
Враховано слідчим суддею і дані про особу підозрюваного, які в сукупності з вище наведеними обставинами, згідно висновків суду першої інстанції, вказують на наявність підстав для продовження строку дії обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів чи інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. На думку колегії суддів, такі фактичні дані містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, в зв`язку з чим, підозра про ймовірну причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

При цьому, згідно з вимогами чинного кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя, суд, розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу чи його продовження, не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду справи по суті, в тому числі не вправі вдаватися до оцінки доказів з точки зору їх допустимості і належності та правильності кваліфікації дій. На стадії досудового розслідування, приймаючи рішення про наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, суд не оцінює надані йому докази з точки зору повноти обвинувачення, а лише встановлює наскільки вони можуть бути достатніми щоб вказувати на вірогідну причетність особи до кримінального правопорушення.

Сукупність наданих стороною обвинувачення матеріалів містить достатньо даних, які, у відповідності до вище наведеного, дає підстави вважати підозру ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення обґрунтованою.

Що стосується посилань сторони захисту на неналежне оформлення доданих до клопотання слідчого матеріалів, то слід зазначити, що положення чинного Кримінального процесуального кодексу України не містять чіткої вимоги щодо порядку оформлення матеріалів, які додаються до клопотання про застосування або продовження запобіжного заходу. Статті 184, 199 КПК України, лише містять вимоги щодо змісту такого клопотання та зобов`язують слідчого чи/або прокурора надати суду докази на обґрунтування викладених у клопотанні доводів.

Крім того, в ході апеляційного розгляду справи було встановлено, що клопотання слідчого та додані до нього матеріали прошиті, пронумеровані та описані. Опис доданих до клопотання матеріалів підписаний прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_5 .

Також є безпідставними посилання захисника на відсутність ризиків неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_7 , оскільки спростовуються наданими суду матеріалами, з яких вбачається, що ризики заявлені стороною обвинувачення існують і, що інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не в змозі їм запобігти.

При цьому, до висновку про можливість запобігти існуючим ризикам лише запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою колегія судів приходить через призму практики Європейського суду з прав людини та обсягу досудового розслідування, який ще необхідно провести і характеру слідчих дій. Також, при встановленні існування ризиків колегія суддів враховує і дані про особу підозрюваного, а саме його спосіб життя, характер соціальних зв`язків, в тому числі і тих, які пов`язані з його трудовою діяльністю.

З урахуванням установлених підстав, а також конкретних обставин справи, тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється, яке відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень та характеризується підвищеним рівнем суспільної небезпеки, розміру покарання, яке загрожує останньому у разі доведення його винуватості, обсягу досудового розслідування, який ще необхідно провести, даних про особу підозрюваного, а саме його віку, стану здоров`я, характеру соціальних зв`язків, способу життя взагалі, оцінивши існуючі ризики, які продовжують існувати, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки стороною обвинувачення в повному обсязі доведено, що жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів, не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти існуючим ризикам.

Ті дані про особу підозрюваного, на які посилається захисник, були враховані слідчим суддею при вирішенні питання про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім того вони не зменшують існуючих ризиків, а тому не можуть бути підставою для зміни останньому запобіжного заходу.

Також, враховуючи ті обставини, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення поєднаного із застосуванням насильства, колегія суддів, не вбачає підстав для визначення підозрюваному розміру застави.

Не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи і посилання захисника на порушення правил підсудності при розгляді клопотання про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Як вбачається з наданих суду матеріалів, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000241 в рамках якого ОСОБА_7 повідомлено про підозру, здійснюється Другим слідчим відділом (Відділом з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, місцезнаходження якого: м. Київ, просп. Голосіївський, 50, що територіально знаходиться в Голосіївському районі міста Києва.

Є безпідставними і доводи апелянта щодо обмеження його права на вільний доступ до правосуддя, яке виразилося у не наданні копії повного тексту постановленого судом рішення.

Так, 11 жовтня 2019 року, за участю сторін, в тому числі і захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 було розглянуто клопотання слідчого про продовження останньому строку дії обраного запобіжного заходу. За наслідками розгляду вказаного клопотання слідчий суддя проголосив резолютивну частину постановленого рішення, згідно якої оголошення його повного тексту відбудеться 16 жовтня 2019 року о 17 год. 50 хв. Разом з тим, в назначений день та час учасники провадження, будучи повідомленні належним чином, на оголошення повного тексту ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2019 року, не з`явилися. Як вбачається з наданих суду матеріалів, копію зазначеного рішення суду учасникам провадження було направлено поштою після оголошення його повного тексту (т. 1 а.с. 238).

Оприлюднена ухвала слідчого судді в Єдиному державному реєстрі судових рішень 21 жовтня 2019 року. Крім того, згідно матеріалів судового провадження, захисник не звертався до суду з заявою про видачу судового рішення, а його резолютивну частину отримав 11 жовтня 2019 року.

Таким чином, за встановлених вище обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчий суддя дотримався вимог чинного КПК України при розгляді клопотання слідчого про продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оцінив надані йому матеріали згідно норм процесуального закону та прийшов до обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для його задоволення.

За наведеного, ухвала слідчого судді є законною і вмотивованою, у зв`язку з чим вона не підлягає скасуванню, а відтак апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 309, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_8 , погоджене прокурором прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , та продовжено строк тримання під вартою до 05 грудня 2019 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/6069/2019 Категорія ст. 199 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1