Справа № 488/4453/19
Провадження № 1-кп/488/500/19
В И Р О К
іменем України
(на підставі угоди про визнання винуватості)

17.12.2019 року Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Миколаєві, громадянин України, освіта неповна середня, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працює, є інвалідом третьої групи, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.2 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001900 від 07 жовтня 2019 року,

в с т а н о в и в :

В жовтні 2019 року ОСОБА_5 , знаходячись на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , зірвав декілька самостійно вирощених кущів рослин роду конопель, які в подальшому висушив, виготовивши у такий спосіб особливо-небезпечний наркотичний засіб канабіс, та почав його незаконно зберігати у приміщенні літньої кухні для особистих потреб без мети збуту.

23 жовтня 2019 року в період часу з 07 год. 05 хв. до 08 год. 00 хв. під час проведення на території вищевказаного домоволодіння санкціонованого обшуку працівниками поліції в одному з приміщень літньої кухні були виявлені та вилучені гілки, які сушилися, суха рослинна маса зеленого кольору у висушеному стані та суха рослинна маса зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані, які є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, загальною масою у перерахунку на висушену речовину 839, 116 грама.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.309 ч.2 КК України, а саме незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах.

05 листопада 2019 року між прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого, за участю захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості, за умовами якої сторони погоджуються, що:

- обвинувачений під час досудового розслідування повністю і беззастережно визнав свою вину у вказаному діянні;

- за ст.309 ч.2 КК України обвинуваченому має бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк два роки зі звільненням останнього на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням на один рік;
- обізнані із наслідками затвердження угоди в частині обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження вироку, а обвинувачений із відповідальністю за умисне невиконання умов угоди, передбаченою ст.389-1 КК України.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши відповідну угоду, дослідивши письмові докази, представлені сторонами, з метою перевірки наявності фактичних підстав для визнання винуватості, суд приходить до переконання, що угода може бути затверджена на визначених сторонами умовах.
Так, за правилами п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Зміст укладеної угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України; вона підписана сторонами добровільно і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи дії інших обставин, ніж ті, що передбачені в самій угоді.
Будь-які скарги під час кримінального провадження обвинуваченим не подавалися.

Умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін, інших осіб, суспільних інтересів. Права обвинуваченого під час укладення угоди були дотримані, та судом не встановлені очевидні ризики невиконання ним взятих на себе за угодою зобов`язань.

Фактичні дії ОСОБА_5 охоплюються складом кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.2 КК України, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

При цьому, суд також вважає необхідним призначити обвинуваченому ту міру покарання, яка узгоджена сторонами, оскільки вона, хоча і є мінімальною, втім визначена в межах відповідної санкції закону про кримінальну відповідальність.

В той же час, з урахуванням особи обвинуваченого, який повністю визнав свою вину у вчиненому злочині, щиро розкаявся, раніше не судимий, є інвалідом третьої групи, фактично має сім`ю та на утриманні двох неповнолітніх дітей, за відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд переконаний, що досягти мети виправлення останнього та запобігти вчиненню ним нового правопорушення можливо без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_5 може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням.

Питання про стягнення процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів, суд вирішує відповідно до ст.124 КПК України.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до правил, встановлених п.3 ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374, 475 КПК України, суд

з а с у д и в :

Затвердити у кримінальному провадженні № 0001900 від 07 жовтня 2019 року угоду про визнання винуватості від 05 листопада 2019 року, укладену між прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого, за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, та покласти на нього обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у зв?язку із проведенням Миколаївським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром:

- судово-хімічної експертизи від 25 жовтня 2019 року № 1717 у сумі 628 грн. 04 коп.,

- судово-хімічної експертизи від 28 жовтня 2019 року № 1721 у сумі 628 грн. 04 коп.,

- судово-хімічної експертизи від 28 жовтня 2019 року № 1724 у сумі 628 грн. 04 коп., а загалом 1 884 (одну тисячу вісімсот вісімдесят чотири) грн. 12 коп.

Речові докази по справі:

- рослинну масу (листя та верхівки (суцвіття), яка упакована в полімерний мішок,

- рослинну масу, яка упакована в експертний сейф-пакет № 3615986,

- подрібнену рослинну масу, яка упакована в експертний сейф-пакет № 3615983,

що зберігаються в камері схову речових доказів Корабельного ВП ГУ НП в Миколаївській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1