Справа № 180/1078/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Марганець клопотання Міністерства юстиції України відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого: АДРЕСА_1 ,
щодо приведення вироку Сарапульського міського суду Удмуртської Республіки від 20.06.2018 року, з урахуванням апеляційної ухвали Верховного Суду Удмуртської Республіки від 14.08.2018 року, у відповідність із законодавством України,

ВСТАНОВИВ:

Міністерство юстиції України звернулось до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про приведення вироку Сарапульського міського суду Удмуртської Республіки від 20.06.2018 року, з урахуванням апеляційної ухвали Верховного Суду Удмуртської Республіки від 14.08.2018 року відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України.
У клопотанні зазначено, що 20 травня 2019 року наказом Міністерства юстиції України № 1517/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст. 606 КПК України, ст.3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 07.03.2019 року за №06-29323/19. За таких обставин, у клопотанні ініціюється питання про визначення норм (статті, частини статей) Кримінального кодексу України, якою передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винним вироком Сарапульського міського суду Удмуртської Республіки від 20.06.2018 року, з урахуванням апеляційної ухвали Верховного Суду Удмуртської Республіки від 14.08.2018 року, визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 згідно з Кримінальним кодексом України.
У судовому засіданні прокурор висловила думку про задоволення клопотання, оскільки є всі підстави для цього.

Представник Міністерства юстиції України просив справу розглянути за відсутності представника.
Розглядаючи клопотання про приведення вироку суду Російської Федерації, суд виходить із положень Конституції України, глави 46 КПК України, якими регламентовано визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб, Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та норм Кримінального кодексу України.
Так, відповідно до вимог ч.1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Пунктом b) частини 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті органи держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11 Конвенції.
Пунктами а), d) статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.
Крім того, умови передачі засуджених осіб і їх прийняття для відбування покарання визначені у ст. 606 КПК України, а порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України регламентований положеннями ст.610 КПК України, відповідно до яких під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України, суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При призначені строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, визначених у ч. 4 ст. 610 КПК України.
При цьому суд, як це визначено у ч. 3 ст. 603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.
Статтею 606 КПК України визначаються умови передачі засуджених осіб для відбування покарання в Україні: якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; якщо вирок набрав законної сили; якщо на час отримання запиту про передачу засуджений має відбувати покарання упродовж як найменш шести місяців або якщо йому ухвалено вирок до ув`язнення на невизначений строк; якщо на передачу згоден засуджений або з урахуванням його віку або фізичного чи психічного стану на це згоден законний представник засудженого; якщо кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або було б злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі; якщо відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а в разі наявності - також процесуальні витрати; якщо держава ухвалення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженого.
Засуджений ОСОБА_4 є громадянином України, останнє відоме місце проживання в Україні: АДРЕСА_1 , згідно паспорту громадянина України та довідки про реєстрацію місця проживання особи.
ОСОБА_4 засуджено вироком Сарапульського міського суду Удмуртської Республіки від 20.06.2018 року, з урахуванням апеляційної ухвали Верховного Суду Удмуртської Республіки від 14.08.2018 року, до покарання у вигляді 5 років 5 місяців позбавлення волі, з додатковим покаранням у вигляді обмеження волі строком на 6 місяців з покладанням на засудженого певних обов`язків за вчинення злочинів, передбачених частиною 2 статті 210 (участь у злочинній організації), частиною 3 статті 30, пунктами «а», «г» частини 4 статті 228.1 (сім епізодів) (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинених з використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі «Інтернет», організованою групою у великому розмірі), пунктом «а» частини 4 статті 228.1 (два епізоди) (незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі «Інтернет», організованою групою у значному розмірі), пунктами «а», «г» частини 4 статті 228.1 (незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі «Інтернет», організованою групою у великому розмірі), частиною 3 статті 30, частиною 5 статті 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі «Інтернет», організованою групою у особливо великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації.
Згідно розпорядження Сарапульського міського суду Удмуртської Республіки від 27 серпня 2018 року, вирок Сарапульського міського суду Удмуртської Республіки від 20 червня 2018 року набрав законної сили 14 серпня 2018 року.
Відповідно до довідки начальника ІК-27 ФКУ ОІК-4 УФСІН Росії по Кіровській області ОСОБА_5 , не відбута частина покарання становить 03 роки 9 місяців.
Відповідно до довідки начальника ІК-27 ФКУ ОІК-4 УФСІН Росії по Кіровській області ОСОБА_5 , додаткове покарання у вигляді обмеження волі строком на 6 місяців з покладанням на засудженого певних обов`язків виконувати самостійно.
Згідно характеристики на засудженого, ОСОБА_4 характеризується негативно.
ОСОБА_4 висловив бажання бути переданим в Україну, був ознайомлений з положеннями національного законодавства та наслідками пов`язаними з його передачею для відбування покарання на територію України, що підтверджується його письмовою заявою.
ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочинів, передбачених частиною 2 статті 210 (участь у злочинній організації), частиною 3 статті 30, пунктами «а», «г» частини 4 статті 228.1 (сім епізодів) (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинених з використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі «Інтернет», організованою групою у великому розмірі), пунктом «а» частини 4 статті 228.1 (два епізоди) (незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі «Інтернет», організованою групою у значному розмірі), пунктами «а», «г» частини 4 статті 228.1 (незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі «Інтернет», організованою групою у великому розмірі), частиною 3 статті 30, частиною 5 статті 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі «Інтернет», організованою групою у особливо великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації, що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 609 КПК України Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
Відповідно до статті 610 ч. 4 КПК України, при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання.
Згідно ч. 1 ст. 610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до ч.3 ст. 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.
Відповідно копії вироку Сарапульського міського суду Удмуртської Республіки від 20.06.2018 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 210 КК РФ; ч.3 ст. 30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (епізод від 10 лютого 2017 року-19 квітня 2017 року); ч.3 ст.30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (епізод від 02 лютого 2017 року-17 лютого 2017 року); ч.3 ст.30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (епізод від 14 лютого 2017 року-17 лютого 2017 року відносно наркотичних засобів масою 98,38 гр); ч.3 ст.30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (епізод від 14 лютого 2017 року-17 лютого 2017 року відносно наркотичних засобів масою 82,56 гр); п. «а» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (епізод від 13 лютого 2017 року-22 лютого 2017 року); ч.3 ст.30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (епізод від 07 березня 2017 року-30 березня 2017 року); ч.3 ст.30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (епізод від 23 березня 2017 року-30 березня 2017 року); п. «а» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (епізод від 15 березня 2017 року-31 березня 2017 року); п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (епізод від 06 квітня 2017 року-13 квітня 2017 року); ч.3 ст.30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (епізод від 06 квітня 2017 року-26 квітня 2017 року); ч.3 ст.30 і ч.5 ст. 228.1 КК РФ (епізод від 18 квітня 2017 року-22 травня 2017 року) та призначено покарання:
-за ч.2 ст. 210 КК РФ в виді позбавлення волі строком на 3 роки без додаткового покарання в виді штрафу, але з призначенням додаткового покарання в виді обмеження волі строком на 6 місяців з встановленням в період відбуття покарання в виді обмеження волі наступних обмежень не виїжджати за межі території муніципального закладу, де засуджений буде проживати після відбування покарання у виді позбавлення волі, не змінювати місце проживання чи перебування без згоди спеціалізованого державного органу, що здійснює нагляд за відбуванням засудженим покарання в виді обмеження волі, не покидати постійне місце проживання в період часу з 22 годин до 06 годин ранку наступного дня, з покладенням обов`язків являтися один раз на місяць для реєстрації в спеціалізований державний орган, здійснюючий нагляд за відбуванням засудженим покарання в виді обмеження волі;
- за ч.3 ст. 30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (по епізоду від 10 лютого 2017 року-19 квітня 2017 року) в виді позбавлення волі строком на 4 роки без додаткових покарань в виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю і штрафу;
- за ч.3 ст. 30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (по епізоду від 02 лютого 2017 року-17 лютого 2017 року) в виді позбавлення волі строком на 4 роки без додаткових покарань в виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю і штрафу;
- за ч.3 ст. 30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (по епізоду від 14 лютого 2017 року-17 лютого 2017 року відносно наркотичних засобів масою 98,38 гр) в виді позбавлення волі строком на 4 роки без додаткових покарань в виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю і штрафу;
- за ч.3 ст. 30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (по епізоду від 14 лютого 2017 року-17 лютого 2017 року відносно наркотичних засобів масою 82,56 гр) в виді позбавлення волі строком на 4 роки без додаткових покарань в виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю і штрафу;
- за п. «а» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (по епізоду від 13 лютого 2017 року-22 лютого 2017 року) в виді позбавлення волі строком на 5 років без додаткових покарань в виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю і штрафу;
- за ч.3 ст. 30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (по епізоду від 07 березня 2017 року-30 березня 2017 року) в виді позбавлення волі строком на 4 роки без додаткових покарань в виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю і штрафу;
- за ч.3 ст. 30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (по епізоду від 23 березня 2017 року-30 березня 2017 року) в виді позбавлення волі строком на 4 роки без додаткових покарань в виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю і штрафу;
- за п. «а» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (по епізоду від 15 березня 2017 року-31 березня 2017 року) в виді позбавлення волі строком на 5 років без додаткових покарань в виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю і штрафу;
- за п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (по епізоду від 06 квітня 2017 року-13 квітня 2017 року) в виді позбавлення волі строком на 5 років без додаткових покарань в виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю і штрафу;
- за ч.3 ст. 30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (по епізоду від 06 квітня 2017 року-26 квітня 2017 року) в виді позбавлення волі строком на 4 роки без додаткових покарань в виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю і штрафу;
- за ч.3 ст. 30 і ч.5 ст. 228.1 КК РФ (по епізоду від 18 квітня 2017 року-22 травня 2017 року) в виді позбавлення волі строком на 5 років без додаткових покарань в виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю і штрафу.
Відповідно до ч.3, ч.4 ст.69 КК РФ шляхом часткового складання призначених основних покарань та приєднання додаткового покарання, остаточно призначити ОСОБА_4 за сукупністю злочинів покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців з додатковим покаранням в виді обмеження волі строком на 6 місяців зі встановленням на період відбування покарання в виді обмеження волі наступних обмежень не виїжджати за межі території муніципального закладу, де засуджений буде проживати після відбування покарання у виді позбавлення волі, не змінювати місце проживання чи перебування без згоди спеціалізованого державного органу, що здійснює нагляд за відбуванням засудженим покарання в виді обмеження волі, не покидати постійне місце проживання в період часу з 22 годин до 06 годин ранку наступного дня, з покладенням обов`язків являтися один раз на місяць для реєстрації в спеціалізований державний орган, здійснюючий нагляд за відбуванням засудженим покарання в виді обмеження волі, з відбуванням покарання в виді позбавлення волі у виправній колонії строгого режиму, додаткове покарання у виді обмеження волі виконувати самостійно.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу залишити без змін у вигляді тримання під вартою, строк покарання рахувати з 20 червня 2018 року, тобто з моменту постановлення вироку, при цьому зарахувати засудженому в строк відбування покарання час тримання під вартою в період з 19 квітня 2017 року по 19 червня 2018 року включно.
Апеляційною ухвалою судової колегії по кримінальним справам Верховного Суду Удмуртської Республіки від 14 серпня 2018 року вирок Сарапульського міського суду Удмуртської Республіки від 20.06.2018 року відносно ОСОБА_4 змінено,
виключено із описово-мотивувальної частини вироку посилання суду на застосування положень ч.1 ст. 62 КК РФ при призначенні покарання,
виключено із описово-мотивувальної частини вироку вказівку суду на застосування положень ч.4 ст. 62 КК РФ при призначенні покарання за ч.3 ст. 30, ч.5 ст. 228.1 КК РФ,
застосовано при призначенні ОСОБА_4 покарання по ч.3 ст. 30, ч.5 ст. 228.1 КК РФ положення ч.2 ст. 62 КК РФ,
зменшено розмір покарання, призначеного по.ч.3 ст. 30, ч.5 ст. 228.1 КК РФ, з 5 років позбавлення волі до 4 років 11 місяців позбавлення волі,
зменшено розмір остаточного основного покарання, призначеного ОСОБА_4 за правилами ч.3 ст.69 КК РФ, з 5 років 6 місяців позбавлення волі до 5 років 5 місяців позбавлення волі.
В іншій частині вирок залишено без змін.
Частині 2 статті 210 Кримінального кодексу РФ відповідає частина 1 статті 255 Кримінального кодексу України.
За умови вчинення аналогічного кримінального правопорушення на території України, дії засудженого ОСОБА_4 мали бути кваліфіковані за ч. 1 ст.255 КК України, як участь у злочинній організації.
Відповідно до діючого Кримінального кодексу України - ч.1 ст.255 КК України (створення злочинної організації з метою вчинення тяжкого чи особливо тяжкого злочину, а також керівництво такою організацією або участь у ній, або участь у злочинах, вчинюваних такою організацією, а також організація, керівництво чи сприяння зустрічі (сходці) представників злочинних організацій або організованих груп для розроблення планів і умов спільного вчинення злочинів, матеріального забезпечення злочинної діяльності чи координації дій об`єднань злочинних організацій або організованих груп) передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

Таким чином строк покарання для ОСОБА_4 за кримінальним законом України, а саме за ч.1 ст.255 КК України може складати п`ять років п`ять місяців позбавлення волі.
Додаткового покарання санкція ч.1 ст. 255 КК України не передбачає.
Відносно призначеного покарання за ч.3 ст. 30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (по епізоду від 10 лютого 2017 року-19 квітня 2017 року):
Частині 3 статті 30 Кримінального кодексу РФ відповідає частина 1 статті 15 Кримінального кодексу України.
Пунктам «а», «г» частини 4 статті 228.1 Кримінального кодексу РФ відповідає частина 3 статті 307 Кримінального кодексу України.
За умови вчинення аналогічного кримінального правопорушення на території України, дії засудженого ОСОБА_4 мали бути кваліфіковані за ч.1 ст. 15 - ч. 3 ст.307 КК України, як замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений організованою групою, у великих розмірах.

Відповідно до діючого Кримінального кодексу України - ч.1 ст.15 КК України - замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Відповідно до діючого Кримінального кодексу України - ч.3 ст.307 КК України (дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, або вчинені із залученням малолітнього або щодо малолітнього) передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Таким чином строк покарання для ОСОБА_4 за кримінальним законом України, а саме за ч.1 ст. 15 - ч. 3 ст.307 КК України може складати дев`ять років позбавлення волі.
Відносно призначеного покарання за ч.3 ст. 30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (по епізоду від 02 лютого 2017 року-17 лютого 2017 року):
Частині 3 статті 30 Кримінального кодексу РФ відповідає частина 1 статті 15 Кримінального кодексу України.
Пунктам «а», «г» частини 4 статті 228.1 Кримінального кодексу РФ відповідає частина 3 статті 307 Кримінального кодексу України.
За умови вчинення аналогічного кримінального правопорушення на території України, дії засудженого ОСОБА_4 мали бути кваліфіковані за ч.1 ст. 15 - ч. 3 ст.307 КК України, як замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений організованою групою, у великих розмірах.

Відповідно до діючого Кримінального кодексу України - ч.1 ст.15 КК України - замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Відповідно до діючого Кримінального кодексу України - ч.3 ст.307 КК України (дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, або вчинені із залученням малолітнього або щодо малолітнього) передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Таким чином строк покарання для ОСОБА_4 за кримінальним законом України, а саме за ч.1 ст. 15 - ч. 3 ст.307 КК України може складати дев`ять років позбавлення волі.
Відносно призначеного покарання за ч.3 ст. 30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (по епізоду від 14 лютого 2017 року-17 лютого 2017 року відносно наркотичних засобів масою 98,38 гр):
Частині 3 статті 30 Кримінального кодексу РФ відповідає частина 1 статті 15 Кримінального кодексу України.
Пунктам «а», «г» частини 4 статті 228.1 Кримінального кодексу РФ відповідає частина 3 статті 307 Кримінального кодексу України.
За умови вчинення аналогічного кримінального правопорушення на території України, дії засудженого ОСОБА_4 мали бути кваліфіковані за ч.1 ст. 15 - ч. 3 ст.307 КК України, як замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений організованою групою, у великих розмірах.

Відповідно до діючого Кримінального кодексу України - ч.1 ст.15 КК України - замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Відповідно до діючого Кримінального кодексу України - ч.3 ст.307 КК України (дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, або вчинені із залученням малолітнього або щодо малолітнього) передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Таким чином строк покарання для ОСОБА_4 за кримінальним законом України, а саме за ч.1 ст. 15 - ч. 3 ст.307 КК України може складати дев`ять років позбавлення волі.

Відносно призначеного покарання за ч.3 ст. 30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (по епізоду від 14 лютого 2017 року-17 лютого 2017 року відносно наркотичних засобів масою 82,56 гр):
Частині 3 статті 30 Кримінального кодексу РФ відповідає частина 1 статті 15 Кримінального кодексу України.
Пунктам «а», «г» частини 4 статті 228.1 Кримінального кодексу РФ відповідає частина 3 статті 307 Кримінального кодексу України.
За умови вчинення аналогічного кримінального правопорушення на території України, дії засудженого ОСОБА_4 мали бути кваліфіковані за ч.1 ст. 15 - ч. 3 ст.307 КК України, як замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений організованою групою, у великих розмірах.

Відповідно до діючого Кримінального кодексу України - ч.1 ст.15 КК України - замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Відповідно до діючого Кримінального кодексу України - ч.3 ст.307 КК України (дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, або вчинені із залученням малолітнього або щодо малолітнього) передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Таким чином строк покарання для ОСОБА_4 за кримінальним законом України, а саме за ч.1 ст. 15 - ч. 3 ст.307 КК України може складати дев`ять років позбавлення волі.
Відносно призначеного покарання за п. «а» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (по епізоду від 13 лютого 2017 року-22 лютого 2017 року):
Пункт «а» частини 4 статті 228.1 Кримінального кодексу РФ відповідає частина 3 статті 307 Кримінального кодексу України.
За умови вчинення аналогічного кримінального правопорушення на території України, дії засудженого ОСОБА_4 мали бути кваліфіковані за ч. 3 ст.307 КК України, як незаконний збут наркотичних засобів, у значному розмірі, вчинений організованою групою.

Відповідно до діючого Кримінального кодексу України - ч.3 ст.307 КК України (дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, або вчинені із залученням малолітнього або щодо малолітнього) передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Таким чином строк покарання для ОСОБА_4 за кримінальним законом України, а саме за ч. 3 ст.307 КК України може складати дев`ять років позбавлення волі.
Відносно призначеного покарання за ч.3 ст. 30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (по епізоду від 07 березня 2017 року-30 березня 2017 року):
Частині 3 статті 30 Кримінального кодексу РФ відповідає частина 1 статті 15 Кримінального кодексу України.
Пунктам «а», «г» частини 4 статті 228.1 Кримінального кодексу РФ відповідає частина 3 статті 307 Кримінального кодексу України.
За умови вчинення аналогічного кримінального правопорушення на території України, дії засудженого ОСОБА_4 мали бути кваліфіковані за ч.1 ст. 15 - ч. 3 ст.307 КК України, як замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений організованою групою, у великих розмірах.

Відповідно до діючого Кримінального кодексу України - ч.1 ст.15 КК України - замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Відповідно до діючого Кримінального кодексу України - ч.3 ст.307 КК України (дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, або вчинені із залученням малолітнього або щодо малолітнього) передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Таким чином строк покарання для ОСОБА_4 за кримінальним законом України, а саме за ч.1 ст. 15 - ч. 3 ст.307 КК України може складати дев`ять років позбавлення волі.
Відносно призначеного покарання за ч.3 ст. 30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (по епізоду від 23 березня 2017 року-30 березня 2017 року):
Частині 3 статті 30 Кримінального кодексу РФ відповідає частина 1 статті 15 Кримінального кодексу України.
Пунктам «а», «г» частини 4 статті 228.1 Кримінального кодексу РФ відповідає частина 3 статті 307 Кримінального кодексу України.
За умови вчинення аналогічного кримінального правопорушення на території України, дії засудженого ОСОБА_4 мали бути кваліфіковані за ч.1 ст. 15 - ч. 3 ст.307 КК України, як замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений організованою групою, у великих розмірах.

Відповідно до діючого Кримінального кодексу України - ч.1 ст.15 КК України - замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Відповідно до діючого Кримінального кодексу України - ч.3 ст.307 КК України (дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, або вчинені із залученням малолітнього або щодо малолітнього) передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Таким чином строк покарання для ОСОБА_4 за кримінальним законом України, а саме за ч.1 ст. 15 - ч. 3 ст.307 КК України може складати дев`ять років позбавлення волі.
Відносно призначеного покарання за п. «а» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (по епізоду від 15 березня 2017 року-31 березня 2017 року):
Пункт «а» частини 4 статті 228.1 Кримінального кодексу РФ відповідає частина 3 статті 307 Кримінального кодексу України.
За умови вчинення аналогічного кримінального правопорушення на території України, дії засудженого ОСОБА_4 мали бути кваліфіковані за ч. 3 ст.307 КК України, як незаконний збут наркотичних засобів, вчинений організованою групою.

Відповідно до діючого Кримінального кодексу України - ч.3 ст.307 КК України (дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, або вчинені із залученням малолітнього або щодо малолітнього) передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Таким чином строк покарання для ОСОБА_4 за кримінальним законом України, а саме за ч. 3 ст.307 КК України може складати дев`ять років позбавлення волі.
Відносно призначеного покарання за ч.3 ст. 30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (по епізоду від 06 квітня 2017 року-13 квітня 2017 року):
Частині 3 статті 30 Кримінального кодексу РФ відповідає частина 1 статті 15 Кримінального кодексу України.
Пунктам «а», «г» частини 4 статті 228.1 Кримінального кодексу РФ відповідає частина 3 статті 307 Кримінального кодексу України.
За умови вчинення аналогічного кримінального правопорушення на території України, дії засудженого ОСОБА_4 мали бути кваліфіковані за ч.1 ст. 15 - ч. 3 ст.307 КК України, як замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений організованою групою, у великих розмірах.

Відповідно до діючого Кримінального кодексу України - ч.1 ст.15 КК України - замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Відповідно до діючого Кримінального кодексу України - ч.3 ст.307 КК України (дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, або вчинені із залученням малолітнього або щодо малолітнього) передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Таким чином строк покарання для ОСОБА_4 за кримінальним законом України, а саме за ч.1 ст. 15 - ч. 3 ст.307 КК України може складати дев`ять років позбавлення волі.
Відносно призначеного покарання за ч.3 ст. 30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (по епізоду від 06 квітня 2017 року-26 квітня 2017 року):
Частині 3 статті 30 Кримінального кодексу РФ відповідає частина 1 статті 15 Кримінального кодексу України.
Пунктам «а», «г» частини 4 статті 228.1 Кримінального кодексу РФ відповідає частина 3 статті 307 Кримінального кодексу України.
За умови вчинення аналогічного кримінального правопорушення на території України, дії засудженого ОСОБА_4 мали бути кваліфіковані за ч.1 ст. 15 - ч. 3 ст.307 КК України, як замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений організованою групою, у великих розмірах.

Відповідно до діючого Кримінального кодексу України - ч.1 ст.15 КК України - замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Відповідно до діючого Кримінального кодексу України - ч.3 ст.307 КК України (дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, або вчинені із залученням малолітнього або щодо малолітнього) передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Таким чином строк покарання для ОСОБА_4 за кримінальним законом України, а саме за ч.1 ст. 15 - ч. 3 ст.307 КК України може складати дев`ять років позбавлення волі.
Відносно призначеного покарання за ч.3 ст. 30 і ч.5 ст. 228.1 КК РФ (по епізоду від 18 квітня 2017 року-22 травня 2017 року):
Частині 3 статті 30 Кримінального кодексу РФ відповідає частина 1 статті 15 Кримінального кодексу України.
Частині 5 статті 228.1 Кримінального кодексу РФ відповідає частина 3 статті 307 Кримінального кодексу України.
За умови вчинення аналогічного кримінального правопорушення на території України, дії засудженого ОСОБА_4 мали бути кваліфіковані за ч.1 ст. 15 - ч. 3 ст.307 КК України, як замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений організованою групою, у особливо великих розмірах.

Відповідно до діючого Кримінального кодексу України - ч.1 ст.15 КК України - замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Відповідно до діючого Кримінального кодексу України - ч.3 ст.307 КК України (дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, або вчинені із залученням малолітнього або щодо малолітнього) передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Таким чином строк покарання для ОСОБА_4 за кримінальним законом України, а саме за ч.1 ст. 15 - ч. 3 ст.307 КК України може складати дев`ять років позбавлення волі.

Щодо призначення покарання за сукупністю злочинів, відповідно до ч.3, ч.4 ст.69 КК РФ шляхом часткового складання призначених основних покарань та приєднання додаткового покарання, остаточно призначено ОСОБА_4 за сукупністю злочинів покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців з додатковим покаранням в виді обмеження волі строком на 6 місяців зі встановленням на період відбування покарання в виді обмеження волі наступних обмежень не виїжджати за межі території муніципального закладу, де засуджений буде проживати після відбування покарання у виді позбавлення волі, не змінювати місце проживання чи перебування без згоди спеціалізованого державного органу, що здійснює нагляд за відбуванням засудженим покарання в виді обмеження волі, не покидати постійне місце проживання в період часу з 22 годин до 06 годин ранку наступного дня, з покладенням обов`язків являтися один раз на місяць для реєстрації в спеціалізований державний орган, здійснюючий нагляд за відбуванням засудженим покарання в виді обмеження волі, з відбуванням покарання в виді позбавлення волі у виправній колонії строгого режиму, додаткове покарання у виді обмеження волі виконувати самостійно.
Вказана стаття відповідає ч.1 ст. 70 КК України, згідно якої при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Апеляційною ухвалою судової колегії по кримінальним справам Верховного Суду Удмуртської Республіки від 14 серпня 2018 року вирок Сарапульського міського суду Удмуртської Республіки від 20.06.2018 року відносно ОСОБА_4 змінено,
виключено із описово-мотивувальної частини вироку посилання суду на застосування положень ч.1 ст. 62 КК РФ при призначенні покарання,
виключено із описово-мотивувальної частини вироку вказівку суду на застосування положень ч.4 ст. 62 КК РФ при призначенні покарання за ч.3 ст. 30, ч.5 ст. 228.1 КК РФ,
застосовано при призначенні ОСОБА_4 покарання по ч.3 ст. 30, ч.5 ст. 228.1 КК РФ положення ч.2 ст. 62 КК РФ,
зменшено розмір покарання, призначеного по.ч.3 ст. 30, ч.5 ст. 228.1 КК РФ, з 5 років позбавлення волі до 4 років 11 місяців позбавлення волі,
зменшено розмір остаточного основного покарання, призначеного ОСОБА_4 за правилами ч.3 ст.69 КК РФ, з 5 років 6 місяців позбавлення волі до 5 років 5 місяців позбавлення волі.
В іншій частині вирок залишено без змін.

Відносно застосування при призначенні ОСОБА_4 покарання по ч.3 ст. 30, ч.5 ст. 228.1 КК РФ положення ч.2 ст. 62 КК РФ, то ч.2 ст. 62 КК РФ відповідає ст. 69-1 КК України, згідно якої за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Тому строк покарання для ОСОБА_4 за кримінальним законом України, із застосуванням ст. 69-1 КК України може складати 5 років 5 місяців позбавлення волі.
Додаткове покарання в виді обмеження волі ч. 1 ст. 255 КК України та ч.3 ст. 307 КК України не передбачає.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно рахувати з 20 червня 2018 року, тобто з моменту постановлення вироку, при цьому зарахувати засудженому в строк відбування покарання час тримання під вартою в період з 19 квітня 2017 року по 19 червня 2018 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.372,602-604,610 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Сарапульського міського суду Удмуртської Республіки від 20.06.2018 року, з урахуванням апеляційної ухвали Верховного Суду Удмуртської Республіки від 14.08.2018 року, відносно ОСОБА_4 , у відповідність із законодавством України - задовольнити.

Привести вирок Сарапульського міського суду Удмуртської Республіки від 20.06.2018 року, з урахуванням апеляційної ухвали Верховного Суду Удмуртської Республіки від 14.08.2018 року відносно громадянина України ОСОБА_4 , засудженого за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 210 КК РФ; ч.3 ст. 30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (епізод від 10 лютого 2017 року-19 квітня 2017 року); ч.3 ст.30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (епізод від 02 лютого 2017 року-17 лютого 2017 року); ч.3 ст.30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (епізод від 14 лютого 2017 року-17 лютого 2017 року відносно наркотичних засобів масою 98,38 гр); ч.3 ст.30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (епізод від 14 лютого 2017 року-17 лютого 2017 року відносно наркотичних засобів масою 82,56 гр); п. «а» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (епізод від 13 лютого 2017 року-22 лютого 2017 року); ч.3 ст.30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (епізод від 07 березня 2017 року-30 березня 2017 року); ч.3 ст.30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (епізод від 23 березня 2017 року-30 березня 2017 року); п. «а» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (епізод від 15 березня 2017 року-31 березня 2017 року); п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (епізод від 06 квітня 2017 року-13 квітня 2017 року); ч.3 ст.30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (епізод від 06 квітня 2017 року-26 квітня 2017 року); ч.3 ст.30 і ч.5 ст. 228.1 КК РФ (епізод від 18 квітня 2017 року-22 травня 2017 року) та призначено покарання:
-за ч.2 ст. 210 КК РФ в виді позбавлення волі строком на 3 роки без додаткового покарання в виді штрафу, але з призначенням додаткового покарання в виді обмеження волі строком на 6 місяців з встановленням в період відбуття покарання в виді обмеження волі наступних обмежень не виїжджати за межі території муніципального закладу, де засуджений буде проживати після відбування покарання у виді позбавлення волі, не змінювати місце проживання чи перебування без згоди спеціалізованого державного органу, що здійснює нагляд за відбуванням засудженим покарання в виді обмеження волі, не покидати постійне місце проживання в період часу з 22 годин до 06 годин ранку наступного дня, з покладенням обов`язків являтися один раз на місяць для реєстрації в спеціалізований державний орган, здійснюючий нагляд за відбуванням засудженим покарання в виді обмеження волі;
- за ч.3 ст. 30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (по епізоду від 10 лютого 2017 року-19 квітня 2017 року) в виді позбавлення волі строком на 4 роки без додаткових покарань в виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю і штрафу;
- за ч.3 ст. 30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (по епізоду від 02 лютого 2017 року-17 лютого 2017 року) в виді позбавлення волі строком на 4 роки без додаткових покарань в виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю і штрафу;
- за ч.3 ст. 30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (по епізоду від 14 лютого 2017 року-17 лютого 2017 року відносно наркотичних засобів масою 98,38 гр) в виді позбавлення волі строком на 4 роки без додаткових покарань в виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю і штрафу;
- за ч.3 ст. 30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (по епізоду від 14 лютого 2017 року-17 лютого 2017 року відносно наркотичних засобів масою 82,56 гр) в виді позбавлення волі строком на 4 роки без додаткових покарань в виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю і штрафу;
- за п. «а» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (по епізоду від 13 лютого 2017 року-22 лютого 2017 року) в виді позбавлення волі строком на 5 років без додаткових покарань в виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю і штрафу;
- за ч.3 ст. 30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (по епізоду від 07 березня 2017 року-30 березня 2017 року) в виді позбавлення волі строком на 4 роки без додаткових покарань в виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю і штрафу;
- за ч.3 ст. 30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (по епізоду від 23 березня 2017 року-30 березня 2017 року) в виді позбавлення волі строком на 4 роки без додаткових покарань в виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю і штрафу;
- за п. «а» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (по епізоду від 15 березня 2017 року-31 березня 2017 року) в виді позбавлення волі строком на 5 років без додаткових покарань в виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю і штрафу;
- за п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (по епізоду від 06 квітня 2017 року-13 квітня 2017 року) в виді позбавлення волі строком на 5 років без додаткових покарань в виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю і штрафу;
- за ч.3 ст. 30 і п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ (по епізоду від 06 квітня 2017 року-26 квітня 2017 року) в виді позбавлення волі строком на 4 роки без додаткових покарань в виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю і штрафу;
- за ч.3 ст. 30 і ч.5 ст. 228.1 КК РФ (по епізоду від 18 квітня 2017 року-22 травня 2017 року) в виді позбавлення волі строком на 5 років без додаткових покарань в виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю і штрафу.
Відповідно до ч.3, ч.4 ст.69 КК РФ шляхом часткового складання призначених основних покарань та приєднання додаткового покарання, остаточно призначити ОСОБА_4 за сукупністю злочинів покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців з додатковим покаранням в виді обмеження волі строком на 6 місяців зі встановленням на період відбування покарання в виді обмеження волі наступних обмежень не виїжджати за межі території муніципального закладу, де засуджений буде проживати після відбування покарання у виді позбавлення волі, не змінювати місце проживання чи перебування без згоди спеціалізованого державного органу, що здійснює нагляд за відбуванням засудженим покарання в виді обмеження волі, не покидати постійне місце проживання в період часу з 22 годин до 06 годин ранку наступного дня, з покладенням обов`язків являтися один раз на місяць для реєстрації в спеціалізований державний орган, здійснюючий нагляд за відбуванням засудженим покарання в виді обмеження волі, з відбуванням покарання в виді позбавлення волі у виправній колонії суворого режиму, додаткове покарання у виді обмеження волі виконувати самостійно;
Апеляційною ухвалою судової колегії по кримінальним справам Верховного Суду Удмуртської Республіки від 14 серпня 2018 року вирок Сарапульського міського суду Удмуртської Республіки від 20.06.2018 року відносно ОСОБА_4 змінено,
застосовано при призначенні ОСОБА_4 покарання по ч.3 ст. 30, ч.5 ст. 228.1 КК РФ положення ч.2 ст. 62 КК РФ,
зменшено розмір покарання, призначеного по ч.3 ст. 30, ч.5 ст. 228.1 КК РФ, з 5 років позбавлення волі до 4 років 11 місяців позбавлення волі,
зменшено розмір остаточного основного покарання, призначеного ОСОБА_4 за правилами ч.3 ст.69 КК РФ, з 5 років 6 місяців позбавлення волі до 5 років 5 місяців позбавлення волі,
у відповідність із законодавством України.

Вважати ОСОБА_4 засудженим
по ч. 1 ст. 255 КК України до 5 років 5 місяців позбавлення волі,
по ч.1 ст. 15 - ч. 3ст. 307 КК України до 9 років позбавлення волі,

по ч.3 ст.307 КК України до 9 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, вважати засудженим до 9 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ст. 69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, вважати засудженим до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 5 місяців.

Додаткове покарання в виді обмеження волі ч. 1 ст. 255 КК України та ч.3 ст. 307 КК України не передбачає.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 20 червня 2018 року, тобто з моменту постановлення вироку, при цьому зарахувати засудженому в строк відбування покарання час тримання під вартою в період з 19 квітня 2017 року по 19 червня 2018 року включно.
Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України та Центральному органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1