ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1406/19 Справа № 201/9828/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2019 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника третьої особи ТОВ Клуб лото ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю Клуб лото - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 23 серпня 2019 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000057,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2019 рокузадоволено клопотання слідчого та накладено арешт на вилучені системні блоки та монітори, а також предмети ззовні схожі на грошові кошти в приміщенні № 1 будинку № 12 по пр. Гагаріна в м. Дніпрі, в якому розташована Національна лотерея.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя послався на те, що у вилучених в ході проведеного огляду за вищевказаною адресою документах та речах збереглися сліди та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки виявлені та вилучені речі, відповідно до ст.98 КПК України необхідні для забезпечення належної фіксації таких доказів у кримінальному провадженні та забезпечення збереження таких речових доказів, у зв`язку із чим арешт на тимчасово вилучене майно є необхідним.
Не погоджуючись з цим рішенням слідчого судді, представник Товариства з обмеженою відповідальністю Клуб лото, щодо майна якого вирішується питання про арешт - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт вилученого за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна,12, приміщення № 1.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчий суддя не прийняв до уваги, що слідчий не мав законних підстав на вилучення вищевказаної комп`ютерної техніки, оскільки ч.2 ст. 168 КПК України чітко вказує, що слідчому заборонено тимчасово вилучати електронні інформаційні системи або їх частини, мобільні термінали систем зв`язку.
Посилається на те, що слідчим суддею не було враховано, що 05 серпня 2019 року слідчий вже звертався до слідчого судді із вищевказаним клопотанням про арешт майна, однак слідчий суддя повернув вказане клопотання прокурору для усунення недоліків, які відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України необхідно усунути упродовж трьох днів з дня постановлення ухвали, але станом на 09 серпня 2019 року прокурором не було усунуто вищезазначені недоліки.
Вказує на те, що 23 серпня 2019 року слідчий повторно звернувся до слідчого судді із клопотанням, зміст якого є ідентичним клопотанню, який слідчий суддя повернув прокурору для усунення недоліків з тих підстав, що клопотання не містить жодних відомостей і доводів на підтвердження того факту, що вилучені системні блоки та монітори є тим комп`ютерним обладнанням на якому здійснюється надання ігрового бізнесу.
Вважає, що за одним і тих самим за змістом клопотанням слідчого, з одних і тих же підстав, ухвалено дві протилежні за змістом ухвали Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 серпня 2019 року (повернення прокурору) та від 23 серпня 2019 року (задоволення клопотання слідчого).
Заслухавши суддю-доповідача, представника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги представника, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Колегією суддів встановлено, що слідчим СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000057від 15.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, за фактом того, що 05.12.2018 до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт від оперуповноваженого УЗЕ в Дніпропетровській області ДЗЕ НПУ ОСОБА_8 , в якому зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито заклад з гральними автоматами, з метою незаконної організації грального бізнесу та отримання незаконного прибутку, що раніше було укрито від обліку як злочин. В подальшому, під час досудового розслідування було встановлено, що до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області 01.08.2019 року надійшла заява від ОСОБА_9 , яка просить прийняти міри до керівництва ігрових автоматів, « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , які 01.08.2019 року здійснюють незаконний ігровий бізнес, без відповідних документів. В подальшому, під час досудового розслідування було встановлено, що до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області 01.08.2019 року надійшла заява від ОСОБА_10 , згідно якої в приміщенні закладу розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , в якому розташоване «Національна лотерея», які 01.08.2019 року здійснюють незаконний ігровий бізнес, без відповідних документів.
02.08.2019 року на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02.08.2019 року проведено обшук в приміщенні 1, в якому розташована Національна лотерея за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна, буд. 12, в ході якого було виявлено та вилучено майно, яке слідчим суддею було арештоване.
02.08.2019 року вищезазначене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000057.
З матеріалів кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що арештоване слідчим суддею майно має суттєве значення для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального правопорушення.
З урахуванням наведеного, щодо майна, на яке рішенням слідчого судді було накладено арешт, є підстави обґрунтовано вважати, що воно відповідає вимогам ст. 98 КПК України щодо речового доказу, та відповідно до ч.1 ст.170 КПК України існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, отже, арешт на зазначене майно був накладений з дотриманням вимог закону.
Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий не мав законних підстав для вилучення комп`ютерної техніки, що є порушенням вимог ч.2 ст.168 КПК України, колегія суддів вважає необгрунтованим, оскільки, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02.08.2019 року, слідчому було надано дозвіл на проведення обшуку в приміщенні 1, в якому розташована Національна лотерея за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна, буд. 12, з метою відшукування речей та документів, що становлять доказове значення у кримінальному провадженні, в тому числі обладнання, що використовується для зайняття гральним бізнесом (ігрові автомати, покерні столи, фішки, гральні карти, системи відеонагляду, комп`ютерне обладнання, на якому здійснюється надання ігорного бізнесу, а також документації, що мають доказове значення у цьому кримінальному провадженні).
Крім того, відповідно до абз. 2 ч. 2 ст.168 КК України, забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи те, що вилучене майно є речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, тому вказана обставина вказує на наявність ознак, передбачених ст.98 КПК України та виключних обставин, викладених у ч.2 ст.168 КПК України, що дозволяє вилучати електронні інформаційні системи.
Посилання на те, що слідчий з цим клопотанням вже звертався до слідчого судді, ухвалою якого від 05.08.2019 року, клопотання було повернено прокурору для усунення недоліків, відповідно до ч.3 ст.172 КПК України, та що слідчий в строк 72 години не усунув ці недоліки, колегія суддів вважає необгрунтованим, оскільки, з наданих адвокатом ОСОБА_7 копій матеріалів провадження вбачається, що прокурор отримав копію вказаної ухвали слідчого судді лише 23.08.2019 року, що підтверджується його розпискою, та цього ж дня ним до суду першої інстанції було подано клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000057.
Твердження адвоката про те, що слідчий повторно звернувся до слідчого судді із клопотанням, зміст якого є ідентичним клопотанню, який слідчий суддя 05.08.2019 року повернув прокурору для усунення недоліків, та що за одним і тим самим клопотанням слідчого, ухвалено дві протилежні за змістом ухвали, колегія суддів вважає таким, що не може підставою для скасування по суті вірного рішення суду, оскільки постановлення попередньої ухвали слідчого судді від 05.08.2019 року не може свідчити про необгрунтованість, незаконність та невмотивованість ухвали слідчого судді від 23.08.2019 року, адже вказана ухвала постановлена відповідно до вимог, передбачених ст.173 КПК України.
Згідно із ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
З огляду на вищенаведене, підстав для задоволення апеляційної скарги на цьому етапі досудового розслідування не вбачається. У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу представника третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю Клуб лото - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2019 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000057 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4