Справа №: 398/8169/14-к
провадження №: 1-кп/398/11/19
ВИРОК
Іменем України

"11" жовтня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Олександрії кримінальне провадження, внесене у ЄРДР 08 грудня 2014 року під номером 0002762, відносно

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селищі Іванівка Гаінського району Пермської області, Російської Федерації, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , має базову загальну середню освіту, не одружений, не працює, маючого на утриманні неповнолітню дитину, судимість погашена, раніше засуджувався

- 22 травня 1998 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 140, ст. 44 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки,

- 28 травня 2001 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

- 15 липня 2004 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі,

- 19 червня 2008 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,

- Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2013 року ОСОБА_8 був звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України,

- Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 травня 2014 року ОСОБА_8 був звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

встановив:

08 грудня 2014 року близько 18.00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи біля четвертого під`їзду дев`ятиповерхового будинку, за адресою: АДРЕСА_3 , повторно, діючи умисно, з корисливих спонукань, маючи на меті незаконне заволодіння чужим майном, підійшов до раніше не знайомого ОСОБА_10 , та застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого у момент його заподіяння, а саме наніс один цілеспрямований удар кулаком правої руки в область щелепи, внаслідок якого ОСОБА_10 впав на асфальт. Подолавши у такий спосіб можливість ОСОБА_10 до протидії та викликавши у нього острах за своє життя та здоров`я, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, скориставшись безпорадним станом потерпілого, відкрито викрав з рук у останнього мобільний телефон «Nokia 202» вартістю 318 грн. 98 коп. Після цього з місця злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому шкоду на загальну суму 318,98 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою вину. Пояснив, що у 2014 році у грудні, точного числа не пам`ятає, ввечері, йшов з мікрорайону БАМ на Райбит. Біля зупинки зустрів потерпілого, якого раніше не знав, помітив що потерпілий був п`яний та хитався. Потім пішов за ним, штовхнув потерпілого в груди, потерпілий впав та випустив з рук телефон Нокіа, який обвинувачений забрав і втік. Потерпілий кричав обвинуваченому навздогін: «що ти робиш?». Обвинувачений пояснив, що не пам`ятає деталей цих подій, оскільки пройшло багато часу, однак стверджує, що обставини, встановлені під час слідчого експерименту за його участю відповідають дійсності. Обвинувачений здав телефон у ломбард за 200 грн. Запевнив суд у щирому каятті.

Вина ОСОБА_8 у вчиненні грабежу, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, окрім його визнавальних показань підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою і не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Згідно висновку з ЄРДР в провадженні Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області зареєстроване кримінальне провадження №0002762 від 08.12.2014 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.12.2014 року, потерпілий ОСОБА_10 просить притягнути до відповідальності невідому йому особу, яка 08.12.2014 року близько 18-00 год. вдарила його по губі, після чого викрала з рук мобільний телефон Nokia 202.

Згідно протоколу огляду місця події від 08.12.2014 року з доданою фототаблицею і схематичним планом, проведеним оглядом встановлено, що місцем пригоди є ділянка місцевості, що розташована навпроти під`їзду №2, будинку АДРЕСА_3 . Під час огляду слідів боротьби, слідів бурого кольору не виявлено, нічого не вилучалось.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №598 від 09.12.2014 року у ОСОБА_10 маються тілесні ушкодження у вигляді саден червоної кайми верхньої губи, крововиливу у слизову нижньої губи. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути в результаті не менше ніж однієї травматичної дії тупим твердим предметом (предметами), в тому числі і при ударі в дану ділянку обличчя, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень оскільки викликають скороминучий розлад здоров`я на термін до 6 діб та за давністю не суперечать даті, зазначеній в постанові про призначення експертизи. Враховуючи відсутність ушкоджень в області виступаючих ділянок обличчя (ніс, вилиця, підборіддя, тощо) можна казати про те, що виявлені ушкодження не притаманні для утворення при падінні на площині з положення стоячи.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 25.12.2014 року за участю ОСОБА_10 , потерпілий показав, що він йшов додому через двір будинку по АДРЕСА_3 . Близько 18 год., навпроти 4 під`їзду, зі спини його вдарила невідома йому особа один раз в обличчя після чого викрала з рук мобільний телефон. Невідомий чоловік побіг в бік будинку АДРЕСА_4 , він побіг за ним, однак злочинець розвернувся та побіг в іншому напрямку, після чого потерпілий викликав працівників поліції.

Згідно протоколу огляду місця події від 25.12.2014 року з фототаблицею, зафіксовано результати повторного огляду території подвір`я (двору) будинку АДРЕСА_3 . Під час огляду слідів бурого кольору не виявлено, нічого не вилучалось.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.12.2014 року, свідок ОСОБА_11 впізнав на фото №2 особу, у якої ввечері 08.12.2014 року придбав мобільний телефон Nokia 202. Згідно довідки до зазначеного протоколу на фото №2 зображений ОСОБА_8 .

Згідно заяви від 24.12.2014 року ОСОБА_11 добровільно видав працівникам міліції мобільний телефон Nokia 202, IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , придбаний 08.12.2014 року у чоловіка, якого він пізнав по фотознімках.

Згідно протоколу огляду місця події від 24.12.2014 року, оглядом місця події є приміщення службового кабінету за адресою: м. Олександрія, вул. 6-го Грудня, 49, каб. №314. На момент огляду в кабінеті присутні двоє понятих та свідок ОСОБА_11 , котрий добровільно видає мобільний телефон «Nokia» 202, IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , чорного кольору, без суттєвих пошкоджень, у справному стані, без сім-карт мобільних операторів. Телефон на момент огляду вимкнений, після огляду мобільний телефон вилучено та упаковано до прозорого поліетиленового пакету, до якого прикріплено бірку з підписом учасників процесуальної дії.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №288 від 25.12.2014 року, залишкова вартість представленого на експертизу з урахуванням зносу, мобільного телефону «Nokia 202», IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 котрий був придбаний 16.11.2012 року, станом на 08.12.2014 року складає 318,98 грн.

Згідно протоколу огляду предметів від 25.12.2014 року, предметом огляду є прозорий поліетиленовий пакет в якому при розпечатуванні виявлено мобільний телефон «Nokia 202», IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , без суттєвих подряпин чи пошкоджень, чорного кольору, в робочому стані, який після проведення огляду упаковано до поліетиленового пакету, прошито білими нитками, кінці скріплено печаткою №23 Олександрійського МВ та прикріплено бірку з пояснювальним написом, підписану понятими та слідчим.

Згідно постанови про визначення і долучення до кримінального провадження речових доказів та здачу їх на зберігання від 25.12.2014 року, визнано речовим доказом по кримінальному провадженні №0002374 від 01.11.2014 року і повернуто власнику на відповідальне зберігання мобільний телефон «Nokia 202», IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , чорного кольору.

Згідно зберігальної розписки від 25.12.2014 року, ОСОБА_10 отримав від слідчого свій мобільний телефон «Nokia 202», IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , та зобов`язався зберігати даний телефон до вирішення питання по суті.

Згідно заяви ОСОБА_10 від 25.12.2014 року, він відмовляється від цивільного позову, претензій будь-якого характеру ні до кого не має.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 26.12.2014 року проведеного з ОСОБА_8 , який повідомив та показав, що він стояв на зупинці «Райпобуткомбінат» де побачив чоловіка, який хитався та пішов за ним в двір з метою викрадення мобільного телефону. Там чоловік впустив свій телефон, після чого ОСОБА_8 штовхнув його, щоб він не встиг підняти його, взяв телефон та пішов. Телефон продав в ломбард. Свою вину визнає.

Відповідно до заключення судово-наркологічної експертизи від 26.12.2014 ОСОБА_8 страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, потребує протинаркоманійного лікування, протипоказань до такого лікування не виявлено, ознак залежності від алкоголю не виявлено, протиалкогольного лікування не потребує.

Досліджені під час судового розгляду докази, зміст яких розкрито вище, у сукупності підтверджують вину ОСОБА_8 . Зокрема суд звертає увагу на те, що вчинення ОСОБА_8 грабежу із застосування насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, окрім іншого підтверджується висновком експерта, у якому зазначено про наявність у потерпілого травми губи, яка була викликана однією травматичною дією і ця травма не притаманна для утворення при падінні на площині з положення стоячи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні грабежу, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, тобто злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України.

При призначенні ОСОБА_8 покарання суд згідно вимог статей 50 та 65 КК України враховує, що злочин, який він вчинив відноситься до категорії тяжких злочинів, обвинувачений має загально-середню освіту, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, на диспансерному обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок поєднаного вживання опіоїдів та канабіоїдів, синдром залежності з 2013 року, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, за час досудового та судового провадження, яке тривало майже п`ять років, не вчинив нового злочину. Також обвинувачений стверджує, що проходить замісну терапію і ці твердження прокурором та іншими учасниками судового розгляду не заперечувалися.

Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину обставинами, що пом`якшують покарання.

Обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Згідно досудової доповіді ризик вчинення ОСОБА_8 повторного кримінального правопорушення є високим, та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. Орган з питань пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Отже висновок досудової доповіді має рекомендаційний характер.

З урахуванням того, що досудова доповідь була складна 16.11.2017 року, злочин було вчинено в грудні 2014 року та станом на день винесення вироку, тобто протягом майже 5 років, обвинувачений не вчинив нового злочину, суд вважає за можливе відступити від висновку досудової доповіді.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів з його сторони є покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах санкції ч.2 ст.186 КК України.

Разом з тим, враховуючи зазначені вище відомості, які характеризують особу обвинуваченого, встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання, поведінку ОСОБА_8 після вчинення злочину, а саме те, що він упродовж досудового розслідування та судового розгляду, тобто протягом ма же 5 років з часу вчинення злочину, не вчинив новий злочин, щиро кається, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, тобто наявні підстави для застосування ст. 75 КК України. Суд відступає від висновку органу пробації у зв`язку з тим, що як вбачається з мотивувальної частини висновку, під час його підготовки не було враховано, що обвинувачений за час досудового слідства та судового провадження, яке тривало майже 5 років, не вчинив нового злочину, крім того суд враховує давність складеної досудової доповіді.

Згідно ст. 76 КК України на ОСОБА_8 мають бути покладені обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Підстав для покладення на обвинуваченого додаткових обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 76 КК України, немає.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання стосовно речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_8 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме: мобільний телефон «Nokia 202», IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який переданий під зберігальну розписку потерпілому залишити за належністю потерпілому ОСОБА_10 .

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити засудженому та прокурору негайно.

Суддя ОСОБА_1