Провадження № 1-кп/537/141/2019
Справа № 536/614/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.09.2019 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі колегії суддів: головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 , за участю прокурора - ОСОБА_5 , обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , представника потерпілих - ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, з вищою освітою, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Шемаха Азербайджан, громадянина України, вірменина, з середньою освітою, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07.05.2019 року до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області, на підставі ухвали Полтавського апеляційного суду від 26.04.2019 року, надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000213, внесеному в ЄРДР 05.03.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 27, ч. 4 ст. 187 КК України.
20.08.2019 року до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області, на підставі ухвали Полтавського апеляційного суду від 14.08.2019 року, надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000065, внесеному в ЄРДР 15.01.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 19.09.2019 року вказані кримінальні провадження об`єднані до спільного розгляду в одне, з присвоєнням об`єднаному провадженню єдиного унікального номеру №536/614/19 (провадження №1-кп/537/141/2019).
В підготовчому судовому засіданні прокурор клопотав про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без застосування застави, оскільки ризики такі як, переховуватися від суду, впливати на свідків та потерпілих, а також можливість останнього вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не змінилися.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 , заперечував проти продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносного його підзахисного, оскільки прокурором в судовому засіданні не доведено ризики визначенні ст. 177 КПК України, прохав суд врахувати, що ОСОБА_7 має проблеми зі здоров`ям, а саме страждає на гіпертонічну хворобу та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.
Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав думку свого захисника, заперечуючи проти задоволення клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора.
Представник потерпілих - ОСОБА_11 підтримав клопотання прокурора.
Вислухавши думку прокурора, обвинувачених, захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , представника потерпілих, колегія суддів приходить до наступного.
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 25.07.2019 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави строком до 03.08.2019 року. Ухвалою колегії суддів Окрябрського районного суду м. Полтави від 01.08.2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, а саме до 30 вересня 2019 року.
Згідно положень ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 331 КПК України суд під час судового розгляду за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно зі статтею 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.
Вирішуючи питання щодо продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить із вимог статті 29 Конституції України, якими передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Наведені Конституційні гарантії права на свободу та особисту недоторканість поєднується з такими ж вимогами статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), яка відповідно до вимог частини 1 статті 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположним свобод людини (1950 року), Першого протоколу та протоколів №№2, 4, 7 та 11 до Конвенції».
У пункті 1 статті 1 цього Закону зазначено, що Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції, а статтями 13, 17 Закону України «Про визнання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права» та змінюють практику застосування національного закону відповідно до Рішення цього Суду.
Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року встановлено, що відсутність чітко сформульованих положень, які б визначали чи можливо належним чином продовжити застосування на стадії досудового слідства запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного на визначений період на стадії досудового слідства, не відповідає критерію «передбачуваності закону» для цілей пункту 1 статті 5 Конвенції (п.74).
Європейський суд з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії" закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. У справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 року вказано, що особлива якість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого насильницького злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років із конфіскацією майна, не має роботи, проживав за іншою адресою та переховувався від слідства, так, як 11.05.2019 року був оголошений в розшук і 11.05.2019 року ухвалою слідчого судді був наданий дозвіл на його затримання, в подальшому затриманий в порядку ст.. 208 КПК України, не має міцних соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий та наразі підозрюється у вчиненні іншого тяжкого кримінального правопорушення на території Дніпропетровської області, матеріальні збитки в особливо великих розмірах не відшкодовані, ще один учасник кримінального порушення не затриманий, що вказує на ризик продовження ним злочинної діяльності, незаконного впливу на потерпілих та свідків для уникнення покарання, наявності ризику переховування від суду та перешкоджанню встановленню істини у справі, тому інші більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належної поведінки обвинуваченого.
Доказів які б вказали на зміну вказаних прокурором ризиків, та медичних висновків щодо неможливості знаходження обвинуваченого під вартою, стороною захисту до суд не надано.
За таких обставин колегія суддів вважає обґрунтованими наявність зазначених прокурором підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ст. 177, ст. 178, ст. 197, ст. 199 КПК України, оскільки менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
З огляду на наведене, клопотання прокурора підлягає задоволенню, та обвинуваченому слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 194, 199, 315, 331, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - а саме: з 19 вересня 2019 року до 17 листопада 2019 року до 24 години.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3

Повний текст ухвали складено та проголошено 23.09.2019 року