Ухвала
Іменем України
30 липня 2019 року

м. Київ
Справа № 754/7203/18
Номер провадження в апеляційному суді 11-кп/824/1385

Провадження № 51 10599 ск 18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 03 липня 2019 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2018 року затверджено угоду про визнання винуватості від 01 червня 2018 року між процесуальним керівником у кримінальному провадженні - прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 . Цим вироком ОСОБА_5 засуджено за ст.ст. 28 ч. 3, 197-1 ч. 2, ст.ст. 28 ч. 3, 197-1 ч. 4, ст. 191 ч. 5 із застосуванням ст. 69, ст.ст. 28 ч. 3, 366 ч. 2, 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням будівельної діяльності, строком на 1 рік, зі штрафом в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 4 250 гривень, без конфіскації майна. На підставі статей 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки і на нього покладено відповідні обов`язки.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 липня 2019 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_6 , скасовано вирок Деснянського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_5 та направлено кримінальне провадження до суду першої інстанції для проведення судового провадження у загальному порядку.
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про перевірку зазначеної ухвали апеляційного суду у касаційному порядку.
Перевіривши доводи касаційної скарги, долучену до неї копію судового рішення, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8частини першої статті 129 Конституції України).

Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостийпідпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі "Ашингдейн проти Сполученого Королівства" від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі "Кромбах проти Франції" від 13 лютого 2001 року).
Відповідно до ст. 424 ч. 2 КПК України ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
В касаційній скарзі ставиться питання про перегляд ухвали апеляційного суду, якою вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 скасовано та призначено новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції. Таке рішення апеляційного суду не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, а отже не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Обмеження права на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду, яка не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, визначено законодавцем і прямо передбачене процесуальним законом. Таке обмеження відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.
Посилання у касаційній скарзі на правову позицію викладену в постановах Верховного Суду щодо оскарження в апеляційному порядку судових рішень не передбачених КПК України та необхідність її застосування в цій справі є безпідставними, оскільки в цих рішеннях зроблені висновки щодо ухвал, що не передбачені кримінальними процесуальними нормами. В даному ж випадку ухвала апеляційного суду постановлена в порядку та на підставах, передбачених главою 31 КПК України, а саме пунктом 6 частини першої статті 407 КПК України.
Згідно зі ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала апеляційного суду не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції відповідно до ст. 424 ч. 4 КПК України, а тому у відкритті касаційного провадження відповідно до вимог ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити прокурору першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 03 липня 2019 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3