Єдиний унікальний № 510/2252/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.11.19 року

Слідчий суддя Ренійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Рені клопотання начальника СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долинське Ренійського району Одеської області, молдованина, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 01.04.2015 р. за ст. 185 ч. 1 КК України, мешк. та зареєстрованого: АДРЕСА_1 .

В С Т А Н О В И В :
Начальник СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 терміном на 60 діб.

В обґрунтування клопотання начальник СВ посилається на те, що СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000363 від 19.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В клопотанні вказано, що 18.11.2019, приблизно о 23 години більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем свого мешкання, під час вживання алкогольних напоїв разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в ході раптово виниклого конфлікту на ґрунті ревнощів, ОСОБА_5 , діючі умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, обома руками почав душити ОСОБА_8 , потім повалив його на підлогу та почав наносити удари ногами останньому в область грудей з права та зліва, в результаті чого, ОСОБА_8 отримав тілесне ушкодження у вигляді: перелому тіла грудини та множинні двосторонні переломи ребер.

Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_8 помер на місці події.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000363 від 19.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України слідчим відділенням Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області та розпочато досудове розслідування.

В порядку ст. 208 КПК України о 14 годин 05 хвилин 19.11.2019 затриманий ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

За наявності достатніх доказів 20.11.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.115 КК України за ознаками вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.

Допитаний у якості підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, по суті справи вину свою визнав у повному обсязі.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у інкримінуємому йому в вину діянні підтверджується зібраними на даний час в кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 19.11.2019;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12

та іншими матеріалами кримінального провадження.

Підставою для внесення клопотання, стала тяжкість та обставини скоєного кримінального правопорушення ОСОБА_5 , загроза покарання від 7 до 15 років позбавлення волі дає підстави вважати, що він може переховуватися від органів досудового слідства та суду, впливати на свідків, вчиняти інші правопорушення, тобто наявні ризики передбаченіст.177 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні просив обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтвердив обставини викладені в клопотанні, не заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення клопотання, лише зазначила, що затримання було проведено 19.11.2019 р. о 10 годині.

В ході розгляду клопотання були дослідженні матеріали, які додані до клопотання, а саме:

-витяг з ЄРДР № 0000363 від 19.11.2019 р.;

-рапорт від 19.11.2019 р.;

-протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 від 19.11.2019 р.;

-протоколи допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_12 від 19.11.2019 р.;

-протокол затримання особи, підозрюваної у вчинення злочину в порядку ст. 208 КПК України від 19.11.2019 р., ОСОБА_5 затримано 19.11.2019 р. о 14 год. 05 хв. ;

-повідомлення про підозру від 20.11.2019 р.;

-протокол допиту підозрюваного від 20.11.2019 р.;

-копія вироку Ренійського районного суду Одеської області від 01.04.2015 р. відносно ОСОБА_5 за ст. 185 ч. 1 КК України.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_13 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 7 років, і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, суд у даному випадку не визначає розмір застави.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Рішенням Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року, визнано конституційною норму про те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

Враховуючи, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Правова позиція Європейського суду з даного питання викладена у справі «Москаленко проти України» остаточне рішення від 20 травня 2010 року п 34. Передбачає, Суд вважає, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою.

Обґрунтована підозра у вчинені кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1 (с) Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин, це впливає з рішення Європейського суду з прав людини (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997 р., § 57).

Також, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі Летельє проти Франції звернув увагу на те, що тримання особи під вартою може бути виправдано, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Тобто, застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Аналогічне ствердження є й у рішенні Європейського суду з прав людини по справі Джон Мюррей проти Сполученого Королівства, де йдеться мова про те, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або, навіть, для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Аналогічна позиція викладена у рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України" де зазначено, що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.

В ході розгляду клопотання не підтвердились ризики, передбачені п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, які заявлені в клопотанні в якості обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вони засновані на припущеннях слідчого.

Однак, враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, надалі він може надалі він може продовжити злочинну діяльність, оскільки раніше був засуджений за ст. 185 ч. 1 КК України, враховуючи, характеризуючі матеріали відносно підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу є недоцільним, оскільки не відповідає суспільному інтересу.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, з урахуванням того, що злочин спричинив загибель людини, слідчий суддя не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.176-178, 183-184, 186-187, 193-194, 196-197, 205, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання начальника СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 14 год. 05 хв. 17.01.2020 р., включно.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1