Справа № 127/6182/19
Провадження № 1-кп/127/182/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засіданні: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004147 від 25.10.2018 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_6 ,

представника потерпілої: захисника ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Враховуючи вказані вимоги закону судом на розгляд учасників судового провадження поставлено питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

Прокурор ОСОБА_6 вважає за доцільне продовжити дію застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки на думку прокурора наявні ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а тому може переховуватись від суду та вчинити інші злочини, може впливати на потерпілу, свідків, які не допитані по кримінальному провадженню.

Представник потерпілої захисник ОСОБА_7 підтримав думку прокурора.

Захисник ОСОБА_8 заперечував, щодо продовження строку тримання під вартою, вважає що ризики передбачені ст. 177 КПК України прокурором не доведені, обвинувачений ОСОБА_5 не має наміру продовжувати своє злочинну діяльність, також не має наміру впливати на свідків, крім того зазначив, що вина ОСОБА_5 у інкримінованому йому злочині не доведена, а тому просив змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Суд вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження приходить до наступного висновку.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.10.2018 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком 60 діб. У подальшому ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 21.12.2018, від 23.01.2019, від 20.03.2019, від 14.05.2019 та від 02.07.2019 продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, при вирішенні питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою суд крім наявності ризиків зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини у тому числі зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

З урахуванням вказаного суд вважає, за доцільне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки обвинувачений ОСОБА_5 відповідно до обвинувального акту обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненому проти життя та здоров`я особи, неодружений, дітей на утриманні не має, не працює, не має постійного джерела прибутку, що свідчить про відсутність соціально стримуючих факторів та дає підстави суду вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду.

Суд вважає, що під час розгляду питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, прокурором доведені ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 є особою раніше судимою, а тому може продовжити вчинювати інший злочин, свідки у вказаному кримінальному провадженні є його знайомі та родичі обвинуваченого, тому він може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а тако ж ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували на момент застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не перестали існувати, а тому підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні встановлено не було.

При цьому судом, враховано вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_5 та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, а тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що недостатній для запобіганню ризиків та забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Враховуючи викладене суд вважає, за доцільне клопотання прокурора задовольнити та продовжити строк дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, а в клопотанні захисника ОСОБА_8 , щодо зміни запобіжного заходу слід відмовити, оскільки захисником не надано жодних доказів, щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 331, 370, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк дії обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 23.09.2019 включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя:

Суддя:

Суддя: