Дата документу 27.05.2019 Справа № 331/78/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/807/476/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 331/78/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 травня 2019 року, якою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрівки Очаківського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який, зі слів, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працює, не має постійного місця проживання, останнє місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

задоволено клопотання слідчого Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та з урахуванням часу тримання під вартою раніше, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 56 днів, тобто, до 06 липня 2019 року, який постановлено рахувати з часу затримання з 17 години 00 хвилин 12 травня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 травня 2019 року, як необґрунтовану та таку, що не відповідає вимогам ст. 186 КПК України, так як стороною обвинувачення не доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а постанова про оголошення ОСОБА_8 у розшук є формальною, та застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Також апелянт вважає, що слідчий, у порушення вимог ч. 5 ст. 280 КПК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час того, коли досудове розслідування у кримінальному провадженні було зупинено, що унеможливлювало проведення у цей час слідчих дій, а слідчий суддя, у порушення вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, не визначив щодо ОСОБА_8 розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно зі змістом судового рішення та матеріалами, доданими до клопотання, Олександрівським ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 07.09.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003067, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

15 червня 2016 року ОСОБА_8 заочно повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

30 вересня 2017 року досудове розслідування було поновлено у зв`язку зі встановленням місця знаходження ОСОБА_8 , останнього в порядку ст. 191 ч. 1 КПК України було затримано та фактично повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

30 вересня 2017 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя задоволено клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з визначенням розміру застави у сумі 134 720,00 гривень.

03 жовтня 2017 року ОСОБА_8 було звільнено з-під варти, у зв`язку із внесенням застави та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на два місяці, з роз`ясненням наслідків їх невиконання.

У зв`язку із неприбуттям до слідчого, 25.10.2017 ОСОБА_8 було оголошено у розшук, а 12.05.2019 затримано на підставі ухвали про надання дозволу на затримання з метою приводу в судове засідання для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

25 січня 2019 року слідчий Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, встановивши, що надані стороною обвинувачення докази доводять наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, застосував до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

З таким рішенням слідчого судді погоджується й колегія суддів, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, передбачені ст. 178 КПК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону.

Так, з наданих суду матеріалів провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні були заслухані пояснення підозрюваного ОСОБА_8 , вислухані думки прокурора та захисника, і з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Як вбачається з клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів, в них міститься достатньо даних для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та не встановив чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного.

Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя встановив, що викладені в ньому доводи є обґрунтованими, а заявлені у клопотанні ризики на даний час існують.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Як убачається з матеріалів провадження, обставини та характер вчинення умисного тяжкого кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, який має підвищену суспільну небезпеку через втягнення у вживання наркотичних засобів інших осіб, кількість діянь, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , та покарання, що загрожує останньому, у разі доведення його вини, у сукупності з даними про особу ОСОБА_8 , який не має постійного місця проживання, не працює, перебував у розшуку, порушив умови запобіжного заходу у вигляді застави, який був обраний у цьому кримінальному провадженні, свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказано слідчим у клопотанні, прокурором у судовому засіданні та встановлено слідчим суддею, а саме, що ОСОБА_8 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду та продовжити кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється.

При цьому, колегія суддів вважає, що приймаючи до уваги суворість покарання, яке передбачено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 може визнати, що негативні наслідки від спроби переховуватись від органів досудового слідства або суду, створять для нього меншу шкоду, ніж ймовірність бути притягнутим до кримінальної відповідальності з призначенням відповідного покарання.

Відсутність у ОСОБА_8 не тільки місця роботи, а й постійного джерела доходу, посилює ризик того, що ОСОБА_8 може продовжити кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється, з метою власного збагачення.

Отже, всупереч доводам захисника, наявність зазначених ризиків у межах кримінального провадження, ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених слідчим у поданому клопотанні та доведених прокурором в судовому засіданні судів першої та апеляційної інстанцій.

Також колегія суддів вважає неспроможним довід апелянта про те, що слідчий, у порушення вимог ч. 5 ст. 280 КПК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час того, коли досудове розслідування у кримінальному провадженні було зупинено, що унеможливлювало проведення у цей час слідчих дій, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 5 ст. 280 КПК України, після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Разом з цим, ч. 1 ст. 223 КПК України передбачено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Отже, оскільки в розумінні ч. 1 ст. 223 КПК України звернення слідчого до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу не є слідчою (розшуковою) дією, то колегія суддів, всупереч доводам захисника, не вбачає у даному випадку порушення вимог ч. 5 ст. 280 КПК України.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що, застосовуючи до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, оцінив ступінь порушення цінностей суспільства, врахував, що у даному кримінальному провадженні справжні інтереси суспільства, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, та забезпечив своїм рішенням високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, є достатнім стримуючим фактором неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, відповідає даним про особу підозрюваного та є співмірним з існуючими ризиками, і вважає, що інший, більш м`який, запобіжний захід, про застосування якого захисником заявлена вимога в апеляційній скарзі, не може забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Правильно застосувавши до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України та з урахуванням того, що стосовно підозрюваного у цьому кримінальному провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, умови якого були останнім порушені, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає неприйнятним посилання захисника на порушення слідчим суддею вимог ч. 3 ст. 183 КПК України щодо невизначення розміру застави.

Крім того, колегія суддів не бере до уваги довід захисника про те, що постанова про оголошення ОСОБА_8 у розшук є формальною, виходячи з того, що вона не є предметом апеляційного розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 травня 2019 року, якою щодо підозрюваного ОСОБА_8 задоволено клопотання слідчого Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 56 днів, тобто, до 06 липня 2019 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: