ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2019 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі колегії: головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з секретарем ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 192/1151/19 (пр. № 1-кп/201/878/2019), відомості про яке 15 березня 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000133, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпра, громадянина України, з базовою середньою загальною освітою, неодруженого, раніше судимого: 05 лютого 2009 року вироком апеляційного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді дванадцяти років позбавлення волі, звільненого 26 липня 2018 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання один рік дев`ять місяців один день, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1. Обвинувачений ОСОБА_6 30 січня 2019 року близько 15.00 години, знаходячись у під`їзді багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , побачивши, що на сходовому майданчику стоїть холодильник «Дніпро-2М», та, керуючись раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, із корисливих спонукань, з метою особистої наживи, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, шляхом вільного доступу демонтував із вказаного холодильника «Дніпро-2М» компресор, вартістю 900 гривень, який належить ОСОБА_8 , після чого, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на суму 900,00 гривень, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті, пояснивши, що він дійсно 30 січня 2019 року близько 15.00 години, перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , таємно демонтував з розташованого у цьому місці холодильника компресор, яким розпорядився на власний розсуд, продавши його своїй знайомій.

Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 також підтверджується дослідженими письмовими доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження, а саме:

-витягом з ЄРДР № 0000133 від 15 березня 2019 року, відповідно до якого, було розпочато досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні за заявою потерпілого ОСОБА_8 щодо таємного викрадення належного йому майна, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України (т.1, а.с. 1-2);

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 14 березня 2019 року, у якому заявник ОСОБА_8 повідомив про те, що в період часу з 05 січня по 12 березня 2019 року невстановлена особа у під`їзді будинку АДРЕСА_2 таємно викрала компресор з холодильника «Дніпро-2М» (т.1, а.с. 6);

-протоколом огляду та фотознімків до нього від 15 березня 2019 року, яким було зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення (т.1, а.с. 8-12);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17 березня 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_9 вказала на фотознімок обвинуваченого ОСОБА_6 , як на особу, яка 30 січня 2019 року принесла до неї додому компресор із холодильника, який вона придбала (т.1, а.с. 33-35);

-висновком судово-товарознавчої експертизи № 1457-19 від 25 березня 2019 року, відповідно до якого, ринкова вартість компресора з холодильника «Дніпро 2-М», бувший у використанні, без пошкоджень, справний, купувався в 2014 році, з урахуванням зносу, станом на 12 березня 2019 року, складала 900,00 гривень.

2. Обвинувачений ОСОБА_6 13 квітня 2019 року близько 13.00 години, перебуваючи на території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_3 , котре належало ОСОБА_10 , де надавав допомогу останній в веденні домашнього господарства та, отримавши від ОСОБА_10 грошові кошти в якості оплати за надану допомогу по господарству, побачив, що у ОСОБА_10 маються при собі ще грошові кошти та в цей момент у нього виник умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами останньої, шляхом протиправного позбавлення її життя, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, та, реалізуючи його, обвинувачений ОСОБА_6 зайшовши до приміщення кухні, взяв з полиці кухонний ніж та поклав його до внутрішньої кишені куртки, після чого, попрямував разом із ОСОБА_10 до магазину.

Цього ж дня, близько 14.00 години, обвинувачений ОСОБА_6 , повертаючись разом із ОСОБА_10 з магазину, достовірно знаючи, що у ОСОБА_10 маються грошові кошти, реалізуючи виниклий злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами останньої, шляхом протиправного позбавлення її життя, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи, зайшовши з останньою до приміщення її житлового будинку, та, скориставшись тим, що ОСОБА_10 перебувала в будинку одна та знаходилася в приміщенні підсобки, з метою подолання можливого опору з боку останньої, штовхнув ОСОБА_10 на підлогу та в той момент, коли остання почала підводитись, вийняв з внутрішньої кишені куртки заздалегідь приготований ніж та, тримаючи його в правій руці, наніс їй один удар в область шиї нижче щелепи, внаслідок чого, ніж деформувався (зігнувся).

Після цього, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, направленого на заволодіння грошовими коштами останньої, шляхом протиправного позбавлення її життя, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, обвинувачений ОСОБА_6 , вийшовши з приміщення підсобки, зайшов до приміщення кухні житлового будинку, де взяв зі столу в праву руку ще один кухонний ніж, після чого, повернувшись до підсобного приміщення, де на підлозі в сидячому положенні перебувала ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті останньої, з метою заволодіння грошовими коштами останньої, шляхом протиправного позбавлення її життя, умисно наніс ОСОБА_10 один удар скляною банкою, котру взяв з полиці в область голови, внаслідок чого, остання знову впала на підлогу та не менше 8 ударів ножем в бічну поверхню шиї ліворуч та нижню - бічну поверхню шиї ліворуч.

Внаслідок своїх умисних злочинних дій, обвинувачений ОСОБА_11 наніс ОСОБА_10 численні колото-різані рани передньої та передньо-бічної поверхні шиї ліворуч з раньовими каналами, ушкодження щитоподібного хряща, загальної сонної артерії, яремної вени, гортані, глотки та трахеї, внаслідок яких, остання померла на місці, після чого, обвинувачений ОСОБА_6 , упевнившись, що остання не подає ознак життя, зняв з її шиї хустину, в якій знаходилися 6 000,00 гривень та, заволодівши вказаними грошовими коштами, з місця скоєння злочину зник, розпорядився ними на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті, пояснивши, що дійсно він 13 квітня 2019 року допомагав по господарству ОСОБА_10 , працюючи у неї на території домоволодіння АДРЕСА_3 , де, під час розрахунку із ним, побачив у ОСОБА_10 грошові кошти, якими захотів заволодіти. Після чого, вони разом із ОСОБА_10 направились до магазину, де повернувшись додому, ОСОБА_10 направилась у підсобку, в цей час він підійшов до ОСОБА_10 і штовхнув її на підлогу, а коли остання почала підводитись, вийняв з внутрішньої кишені куртки заздалегідь приготований ніж та, тримаючи його в правій руці, наніс їй один удар в область шиї нижче щелепи, внаслідок чого, ОСОБА_10 зігнувшись, сіла на підлогу, а ніж деформувався (зігнувся), у зв`язку із чим, він вийшов з приміщення підсобки та зайшов до приміщення кухні, де взяв зі столу в праву руку ще один кухонний ніж, після чого, повернувшись до підсобного приміщення, де на підлозі в сидячому положенні перебувала ОСОБА_10 наніс останній один удар скляною банкою, котру взяв з полиці в область голови, внаслідок чого, остання знову впала на підлогу та не менше 8 ударів ножем в бічну поверхню шиї ліворуч та нижню-бічну поверхню шиї ліворуч. Впевнившись, що ОСОБА_10 не подає ознак життя, він зняв з її шиї хустину, в якій знаходилися 6 000,00 гривень та, заволодівши вказаними грошовими коштами, з місця скоєння злочину зник, розпорядився ними на власний розсуд.

Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 також підтверджується дослідженими письмовими доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження, а саме:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 13 квітня 2019 року, у якому заявник ОСОБА_12 просив притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , який в період з 13 по 23 квітня 2019 року в домоволодінні по АДРЕСА_3 , вчинив вбивство ОСОБА_10 (т. 1, а.с. 44);

-протоколом огляду місця події і фотознімками до нього від 23 квітня 2019 року, яким були зафіксовані обстановка у домоволодінні АДРЕСА_3 , виявлені труп ОСОБА_10 з тілесними ушкодженнями, знаряддя вбивства у вигляді двох ножів, один з яких мав пошкоджене лезо, фрагментів скляної банки, а також інші речі (т.1, а.с. 46-65);

-протоколами огляду місця події від 23 квітня 2019 року, відповідно до яких, обвинувачений ОСОБА_6 показав на місце розташування зв`язки ключів у кількості 15 шт., які він забрав з місця скоєння вбивства ОСОБА_10 , а також обвинувачений ОСОБА_6 у присутності понятих добровільно надав одяг, на якому виявлено нашарування у вигляді сіро-бурого кольору (т.1, а.с. 73, 74);

-висновком судово-медичного експерта № 69Е від 20 червня 2019 року, відповідно до якого, у ОСОБА_10 виявлені численні колото-різані рани передньої та передньо-бічної поверхні шиї ліворуч з раньовими каналами, ушкодження щитоподібного хряща, загальної сонної артерії, яремної вени, гортані, глотки та трахеї, темно-червоні крововиливи в м`яких тканинах шиї по ходу раньових каналів, забита та різані рани голови, крововиливи в м`які покриви голови з внутрішньої сторони, дрібновогнищеві крововиливи у легенях, прояви артеріолосклерозу в серці та нирках, периваскуярний кардіосклероз, зональна жирова дистрофія печінки. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді ран з ушкодженням органокомплексу шиї та пошкодженням крупних кровоносних судин шиї є колото- різаними ранами, заподіяними плоским колючо-ріжучим предметом з шириною клинка за рівці поринулої частини не більш 15,0 мм, який мав гостре лезо та обух, товщиною біля 1,0 мм, які утворилися в короткий проміжок часу, незадовго до наступу смерті. Враховуючи характер, ступінь вираженості виявлених у ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесних ушкоджень, а також відомі обставини справи, а саме: «...з 13 квітня по 23 квітня 2019 року, більш точної дати встановити не виявилося можливим, близько 13.00 годин, ОСОБА_6 , перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження, а саме наніс удари кухонним ножом...», не виключена можливість, що вони могли бути спричинені при вищезазначених, встановлених досудовим розслідуванням обставинах. Смерть ОСОБА_10 настала від численних колото-різаних поранень шиї з ушкодженням органокомплексу та крупних кровоносних судин шиї, які ускладнилися гострою крововтратою, що підтверджується даними судово-медичного розтину трупа, результатами судово-гістологічного та медико-криміналістичного досліджень. Враховуючи характер, ступінь вираженості виявлених тілесних ушкоджень, а також трупні явища, умови перебування трупу та пору року можна стверджувати, що смерть її настала не менш ніж за 5-7 діб до моменту огляду трупу на місці його виявлення (т.1, а.с. 185-188);

-висновком експерта з судової трасології № 5/4.6/544 від 20 червня 2019 року, згідно з яким, чотири сліди пальців рук, розмірами 20х65 мм, 15х40 мм, 18х36 мм, 15х38 мм, відкопійовані на липкі стрічки, вилучені 23 квітня 2019 року за адресою: АДРЕСА_3 , залишені вказівним пальцем правої руки, мізинцем правої руки, безіменним пальцем лівої руки та мізинцем лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_6 (т.1, а.с. 194-204);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 24 квітня 2019 року, в ході якого, обвинувачений ОСОБА_6 у присутності його захисника, понятих і потерпілого, впевнено і докладно відтворив обстановку умисного вбивства ОСОБА_10 і заволодіння майном останньої, які не суперечать його показанням у судовому засіданні, у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне прийняти цей доказ, як допустимий і належний, фактичні дані якого у сукупності з іншими доказами підтверджують поза розумним сумнівом причетність ОСОБА_6 до інкримінованого йому кримінального правопорушення (т.1, а.с. 207-210);

-висновком судово-психіатричного експерта № 143 від 18 червня 2019 року, відповідно до якого, ОСОБА_6 на хронічне психічне захворювання, тимчасовий хворобливий розгляд психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки в період інкримінованих йому діянь не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час емоційно нестійкий розгляд особистості. Іспитований у період часу, до якого відносяться інкриміновані йому діяння, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Іспитований у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосуванням примусових заходів медичного характеру не потребує.

Оцінюючи та аналізуючи вищенаведені докази, суд вважає їх допустимими, належними та достатніми для висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених п.п. 6, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України.

А отже, враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 :

-в умисному вбивстві з корисливих мотивів, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого пунктами 6, 13 ч. 2 ст. 115 КК України;

-у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого ОСОБА_6 , який характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, свою вину визнав у повному обсязі, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, при цьому, ці обставини, на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. До обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_6 обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку та рецидив злочинів стосовно кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, що не впливає на кваліфікацію його дій в цій частині.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання за сукупністю злочинів за правилами, передбаченими ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його строку, оскільки таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії середньої тяжкості і особливо тяжкого, їх конкретним обставинам і наслідкам, зокрема, характеру і способу вчинених обвинуваченим злочинних дій, в тому числі, спрямованих на умисне вбивство з метою заволодіння чужим майном, кількості викраденого майна, подальшим його діям після вчинених кримінальних правопорушень, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який вину визнав і активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, однак, в той же час, не працевлаштований і не має постійного доходу, будучи раніше судимим за умисне вбивство, після умовно-достроково звільнення від відбування покарання, на шлях виправлення не став і вчинив аналогічне кримінальне правопорушення в період умовного строку, що свідчить про його сталу злочинну поведінку, а також обставинам, що пом`якшують і обтяжують покарання ОСОБА_6 , а отже, сукупність всіх цих даних свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України, при цьому, на думку суду, призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання саме у виді реального позбавлення волі буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме принципам справедливості, достатності і розумності. Також, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації всього належного йому майна.

Крім того, судом також встановлено, що ОСОБА_6 05 лютого 2009 року був засуджений вироком апеляційного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді дванадцяти років позбавлення волі, звільненого 26 липня 2018 року за ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 липня 2018 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання один рік дев`ять місяців один день, при цьому, в період невідбутої частини покарання вчинив нові кримінальні правопорушення, у зв`язку з чим, враховуючи положення ч. 4 ст. 81 КК України, суд вважає за потрібне визначити ОСОБА_6 остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України, застосувавши в даному випадку принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком суду.

Долю речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Також, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених пунктами 6, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

-за пунктами 6, 13 ч. 2 ст. 115 КК України у виді чотирнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши покарання у виді чотирнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Відповідно до ст. 71 КК України, призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2009 року у виді одного року позбавлення волі, остаточно визначивши ОСОБА_6 покарання у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 23 квітня 2019 року, залишивши йому до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без змін.

Зарахувати ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 72 КК України, до призначеного судом покарання, строк його попереднього ув`язнення з 23 квітня 2019 року по день набрання вироком суду законної сили, включно, із розрахунку один день позбавлення волі дорівнює одному дню попереднього ув`язнення.

Речові докази елементи одягу з нашаруванням речовини буро-червоного кольору, навісний замок, зразки нігтьових пластин, згустки речовини буро-червоного кольору, які містять зуб людини та два фрагменти скла, змиви на марлевих тампонах, два ножі, фрагменти горловини скляної банки, зв`язку металевих ключів, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Солонянського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 000203) знищити.

Речові докази сліди папілярних візерунків і аркуш паперу в клітину з рукописним текстом зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судово-товарознавчої і судово-трасологічної експертиз у розмірі 1570,08 грн. (одна тисяча п`ятсот сімдесят гривень вісім копійок).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3