Справа № 182/2787/17
Провадження № 1-кп/0182/355/2019
У Х В А Л А
Іменем України

03.12.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали об`єднаного кримінального провадження № 0001234, № 0004344 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 309 КК України, ОСОБА_5 за ч.1 ст. 125 КК України

У С Т А Н О В И В :
26.03.2017 року приблизно о 17:00 годині в м. Нікополь, Дніпропетровської області, на вул. Північній ОСОБА_4 зі своїм знайомим ОСОБА_5 , вийшовши з автобусу побачили ОСОБА_6 , з яким раніше виник конфлікт. Бажаючи переговорити по виниклому конфлікту, ОСОБА_5 крикнув ОСОБА_6 „ щоб той зупинився, на що останній побіг по вулиці Північній. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 догнали ОСОБА_6 біля домоволодіння АДРЕСА_1 та, збивши з ніг, повалили на землю. Після чого, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з єдиним умислом, направленим на заподіяння тілесних ушкоджень, на ґрунті виниклих неприязнених відносин, сприяючи один одному в досягненні злочинного результату, розташувавшись по обидва боки від лежачого на землі ОСОБА_6 , обутими ногами, умисно нанесли не менш як по 3 удари ОСОБА_6 по тулубу та нижнім кінцівкам, спричинивши своїми сумісними діями останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 179 від 07.04.2017 тілесні ушкодження у вигляді саден спини - які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Умисні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ознаками кримінального
правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке
тілесне ушкодження.
До такого висновку суд приходить аналізуючи наступні докази.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, підтвердив факт скоєння ним кримінальних правопорушень і суду показав, що 26.03.2017 року вони з ОСОБА_5 та потерпілим їхали в одному автобусі. Вони всі разом вийшли на одній зупинці та через деякий час у них з потерпілим виник конфлікт. Дмитро побіг далі по вулиці та кидав каміння в Ернеста. Один з кинутихкаменів ледь не попав в нього, через що він підійшов до ОСОБА_7 та дав йому ляпаса по обличчю. В подальшому між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виникла бійка, а він пішов додому.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю, підтвердив факт скоєння ним кримінальних правопорушень підтвердив покази ОСОБА_4 .. Він підтвердив, що раніше між ним та ОСОБА_7 виник конфлікт, а коли вони вийшли з автобуса то він покликав ОСОБА_7 та хотів поговорити. Однак той почав тікати і зупинившись біля одного з домоволодінь він почав кидати в них з ОСОБА_9 каміння. Вони наздогнали ОСОБА_7 та він повалив його на землю, наніс йому два удари ногою. Після цього його намагавсязатримати сусід ОСОБА_4 , який тримав його за руку. Він, втративши рівновагу упав та в цей час йому наніс удар потерпілий ОСОБА_6 . Після того як по ньому перестали наносити удари і ОСОБА_6 зник, він встав та пішов звідти додому.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що в кінці березня 2017 року він їхав разом з обвинуваченими в автобусі та вийшли на одній зупинці, після чого він пішов вперед. Через декілька хвилин вони почали щось йому кричати та кидати каміння в його сторону. Він не реагував, а намагався втекти. Однак ОСОБА_10 та ОСОБА_8 його наздогнали, повалили на землю та наносили по ньому удари ногами. Все це бачив сусід, ОСОБА_11 , який намагався зупинити обвинувачених, які втекли з цього місця.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду показав, що він бачив вказаний конфлікт , який стався 26.03.2017 року біля буд. № 128 по вул. Північна, під час якого ОСОБА_13 та ОСОБА_14 наздогнали потерпілого ОСОБА_15 та повалили на землю, почали бити його ногами. Коли він це побачив, то крикнув їм, щоб вони припинили. ОСОБА_13 відразу припинив та пішов додому, а ОСОБА_16 не припиняв свої дії відразу, а потім ще намагався чіплятись до нього, на що він не реагував. Згодом ОСОБА_5 також пішов звідти у напрямку дому.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду показав, що 26.03.2017 року йому зателефонував ОСОБА_18 та повідомив що на нього напали та побили ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Безпосередньо самої бійки він не бачив, однак прибувши на місце вони викликали поліцію. Потерпілий йому розповів обставини конфлікту та того, як на нього напали. Він також спілкувався з обвинуваченими, які не заперечували того факту, що трапилась бійка.

Винуватість обвинувачених, крім показів потерпілого та свідків підтверджується також письмовими доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження № 0001234 та були досліджені судом у судовому засіданні, які судом визнані допустимими, а саме:

- витягом з ЄРДР від 30.03.2017 № 0001234 з якого вбачається, що 30.03.2017 о 14:40:34 було внесено відомості та відкрито кримінальне провадження з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 125 КК України з приводу того, що 30.03.2017 року до чергової частини Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що 26.03.2017 року приблизно о 17-00 год. невідома особа, знаходячись по вул. Урицького в м. Нікополь Дніпропетровської області, де спричинила ОСОБА_6 тілесні ушкодження, які згідно а5кту СМЕ відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень (а.п. 1);

- актом судово-медичного (дослідження) обстеження № 149 від 27.03.2017 року відповідно до якого, виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_6 у вигляді саден спини відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень ( згідно пункту 2.3.5 правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, або від ударів об такі предмети. Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку, вказаному обстежуваним ( а.п. 14);

- висновком експерта № 179 від 04.04.2017 року, відповідно до якого, виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_6 у вигляді саден спини відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень ( згідно пункту 2.3.5 правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, або від ударів об такі предмети. Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку, вказаному обстежуваним ( а.п. 15);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 04.04.2017 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , згідно якого, він розповів та показала як саме та куди саме наносилися йому удари. Показав механізм нанесення ударів. До протоколу додано фото таблицю. (а. п. 18-22);

- висновком експерта (додатковий ) № 180 від 04.04.2017 року, згідно якого враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, локалізацію та кількість ударів вказаних у протоколі слідчого експерименту, можливо вказати, що не виключена можливість спричинення виявлених тілесних ушкоджень при механізмі вказаному у протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 від 04.04.2017 року ( а.п. 24);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.05.2017 року за участю свідка ОСОБА_12 , згідно якого, він розповів як саме та куди саме наносилися удари ОСОБА_6 . Показав механізм нанесення ударів. До протоколу додано фото таблицю. (а. п. 30-34);

- висновком експерта (додатковий) № 251 від 10.05.2017 року, відповідно до якого, враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, локалізацію та кількість ударів вказаних у протоколі слідчого експерименту, можливо вказати, що не виключена можливість спричинення виявлених тілесних ушкоджень при механізмі вказаному у протоколі слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 від 05.05.2017 року ( а.п. 36).

В судовому засіданні обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності.

Потерпілий ОСОБА_6 заперечував проти клопотання обвинувачених.

Прокурор не заперечував проти закриття провадження за таких обставин.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків :

Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Статтею 49 КК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину минуло

- два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються в скоєнні кримінального правопорушення, за ч.1 ст. 125 КК України.

Злочини, в скоєні якого обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 згідно вимог ст. 12 КК України відносяться до невеликого ступеню тяжкості.

Таким чином, з моменту скоєння ОСОБА_4 та ОСОБА_5 злочину минуло 2 роки, обвинувачені повинні бути звільнені від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно них належить закрити.

Речові докази - відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст..ст. 12, 49, 286 КК України,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК в зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження за в частині обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.1 ст.125 КК України закрити.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази відсутні

Цивільний позов не заявлений.

Заходи забезпечення не застосовувалися.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга на протязі семи днів з дня її ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1