Справа №372/1496/18 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3128/2019 Суддя-доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 листопада 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2019 року щодо ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2019 року
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Привілля Луганської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, такого, що не працює, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, вираховуючи строк покарання з 10.04.2018 року. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 71 053 (сімдесят одну тисячу п`ятдесят три) грн. 33 коп. матеріальних збитків. Вирішено питання щодо речових доказів.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Трипілля Обухівського району Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, такого, що має малолітню дитину, не працює, жителя АДРЕСА_3 , раніше судимого 17.06.2014 Обухівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 17.11.2017 по відбуттю покарання,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, та призначено йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
Звільнено засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

Згідно із вироком, кримінальні правопорушення обвинуваченими були вчинені за наступних обставин.
Обвинувачений ОСОБА_6 відкрито викрав чуже майно із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло, обвинувачений ОСОБА_9 вчинив заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину, за наступних обставин.
06.04.2018 ОСОБА_6 з невстановленою органом досудового розслідування особою, реалізовуючи заздалегідь виниклий спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливого мотиву, прибули на територію домоволодіння АДРЕСА_4 , де, усвідомлюючи перебування в житлі людини, шляхом механічного пошкодження засувки вхідних дверей близько 19 години 30 хвилин проникли всередину будинку.
В подальшому, наблизившись до господаря домоволодіння, невстановлена органом досудового розслідування особа завдала йому удар кулаком в область голови, вихопила з руки пристрій марки «МЕ 38 Magnum-4R» для відстрілу патронів «Флобера», який завідомо для потерпілого перебував у непрацездатному стані, й нанесла ним удар по голові ОСОБА_8 , 1942 року народження, від якого той, втративши рівновагу, впав на підлогу, а ОСОБА_6 щонайменше двічі ударив потерпілого кулаком у різні частини тіла, спричинивши тілесні ушкодження.
Подолавши шляхом застосування фізичної сили волю господаря домоволодіння до опору, ОСОБА_6 з невідомою особою відкрито викрали належні ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 40 000 грн. і 1 100 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 07.04.2018 складало 28 666 грн., пристрій марки «Magnum-4R МЕ38» № НОМЕР_1 для відстрілу патронів «Флобера» вартістю 1 950 грн., мобільний телефон марки «Samsung» моделі «GT-S5610» з ІМЕІ НОМЕР_2 ціною 443 грн. 33 коп.
З чужим майном злочинці залишили територію домоволодіння, розпорядились ним на власний розсудом, своїми діями завдали потерпілому матеріальні збитки в розмірі 71 053 грн. 33 коп.
При цьому ОСОБА_9 , дізнавшись в невстановленому органом досудового розслідування місці в невстановлений час 06.04.2018 від ОСОБА_6 про вчинення тим за попередньою змовою групою осіб грабежу, поєднаного з проникненням у житло, та отримавши від останнього в подарунок відкрито викрадений пристрій марки «Magnum-4R МЕ38» № НОМЕР_1 для відстрілу патронів «Флобера», реалізовуючи злочинний умисел на приховування тяжкого злочину, про обставини якого йому стало відомо після його завершення, не звернувся до правоохоронних органів з повідомленням про вчинення злочину.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок та призначити йому більш м`яке покарання.
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції призначив суворе покарання у виді 5 років позбавлення волі та не взяв до уваги, що він сприяв досудовому розслідуванню, готовий з власної ініціативи сумлінно відшкодувати усі спричиненні збитки та судові витрати, має на утриманні батьків пенсійного віку та онучку.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:
обвинуваченого, який свою апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити;
прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги обвинуваченого і просила вирок суду залишити без змін;
перевіривши матеріали справи, вислухавши учасників судового розгляду в дебатах та обвинуваченого з останнім словом, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Фактичні обставини справи та кваліфікація кримінального правопорушення учасниками судового розгляду не оспорюється.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновки суду про винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України не оскаржується учасниками процесу.
На підставі ст. 404 КПК України апеляційний суд перевіряє рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог тільки, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.
З вироку суду вбачається, що при обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд взяв до уваги характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, дані про особу винного, який вважається несудимим за правилами ст. 89 КК України, на обліку лікарів нарколога і психіатра за останнім місцем проживання в м. Обухів Київської області не перебуває, сім`ї немає, характеристика на нього відсутня, пом`якшуючу відповідальність обставину щире каяття, обтяжуючу обставину вчинення злочину відносно особи похилого віку та прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 і запобігання вчиненню ним нових злочинів без ізоляції його від суспільства та правомірно призначив йому покарання в межах санкцій ч.3 ст. 186 КК України у виді 5 років позбавлення волі.
Зважаючи на дані про особу засудженого ОСОБА_6 у поєднанні із тяжкістю вчиненого ним злочину, поєднаного з насильством, яке є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб з проникненням до житла, щодо особи похилого віку, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 не можливе без ізоляції від суспільства та про необхідність призначення йому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 186 КК України у виді 5 років позбавлення волі, адже зазначені вид та міра покарання відповідають вимогам ст.ст.50, 65 КК України, є необхідними та достатніми для його виправлення, попередження нових злочинів.
Посилання обвинуваченого на те, що він сприяв досудовому розслідуванню, готовий відшкодувати шкоду потерпілому та має на утриманні батьків пенсійного віку та онучку не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та пояснень ОСОБА_6 місце знаходження особи з якою він вчинив злочин та викрадених коштів не встановлено, шкода потерпілому не відшкодована. Доказів, що обвинувачений ОСОБА_6 має на утриманні батьків та онуки матеріали справи не містять.
За таких обставин, вимоги апеляційної скарги обвинуваченого про призначення йому більш м`якого покарання, є необґрунтованими.
Враховуючи зазначене, апеляційний суд приходить до переконання, що підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого необхідно відмовити, а вирок суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.404, 407, 409, 419, 424, 426 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2019 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4