ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3081/19 Справа № 208/581/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 вересня 2019 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,
за участю :

секретаря судового засідання ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_5
в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В :

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 вересня 2019 року задоволено клопотання прокурора та продовжено ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14 листопада 2019 року включно.
У задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про заміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 на не пов`язаний з тримання під вартою відмовлено.
Суд першої інстанції враховував, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів, знов обвинувачується у скоєні тяжкого корисливого злочину, що свідчить про його стійку антисоціальну позицію. Знаходячись на свободі останній може незаконно вливати на потерпілого, свідків, продовжити злочинну діяльність як соціально дезорієнтована людина, з огляду на термін покарання, який загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, що є ризиком ухилення від суду, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, забезпечити його належну процесуальну поведінку та створити необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 вересня 2019 року скасувати, оскільки він хворіє тяжкими хворобами, йому не надається належне лікування. Також обвинувачений зазначив про відсутність ризиків, заявлених прокурором, при цьому він не має наміру ухилятися від суду.
Позиції учасників судового провадження.
У судовому засіданні обвинувачений підтримав свою апеляцію просив її задовольнити Його захисник також підтримав доводи і вимоги апеляції свого підзахисного.
Прокурор, заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін та повідомив, що ухвалою суду від 31 жовтня обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено знову запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28.12.2019 року.
Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думку сторін кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

Апеляційний суд, вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання прокурора дотримані в повному обсязі та, вирішуючи питання щодо продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують подальше перебування обвинуваченого під вартою.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, судовий розгляд цього кримінального провадження продовжується, а також ризики, передбачені ст. 177 КПК України наразі не зменшилися і продовжують існувати, останній може переховуватися від суду, продовжити злочину діяльність, впливати на потерпілого свідків.

Апеляційний суд зважає на те, що ОСОБА_5 , є особою, який раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів, знов обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину, що свідчить про стійку антисоціальну його позицію, а тому находячись на свободі може незаконно впливати на потерпілого, свідків, продовжувати злочинну діяльність,Є як соціально дезорієнтована людина, загроза ймовірності призначення терміну покарання , який йому загрожує у разі визнання його винним, що є ризиком ймовірності ухилення його від суду, тому суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про недостатність застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою для попередження заявлених ризиків, з чим погоджується і апеляційний суд.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Посилання обвинуваченого на його стан здоров`я, тяжкість його хвороб, апеляційний суд вважає їх необґрунтованим і такими які достатньо не впливають на необхідність застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки належних доказів які б свідчили про неможливість обвинуваченого у зв`язку з його станом здоров`я знаходитися в установі в умовах тримання під вартою не надано і апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу захисників слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 вересня 2019 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно: ОСОБА_5 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4