Справа № 333/5272/19
Провадження № 1-в/333/257/19
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2019 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника лікарні ОСОБА_4 ,
лікаря-психіатра ОСОБА_5 ,
особи, щодо якої вирішується питання ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, заяву заступника головного лікаря з медичної частини Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради про продовження примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
Заступник головного лікаря з медичної частини Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР ОСОБА_8 звернувся до суду із заявою про продовження примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 перебуває на примусовому стаціонарному лікуванні в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром».
14 вересня 2009 року рішенням Мелітопольського міськрайонного суду щодо ОСОБА_6 за правопорушення, передбачене ст. 121 ч. 1 УК України, були застосовані примусові заходи медичного характеру у формі примусового лікування у психіатричній лікарні з суворим наглядом.
З 20 жовтня 2009 року до 19 жовтня 2015 року ОСОБА_6 знаходився на примусовому стаціонарному лікуванні в Українській психіатричній лікарні із суворим наглядом м. Дніпропетровська. Постановою Червоногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2015 року примусові заходи медичного характеру у формі примусового лікування у психіатричній лікарні із суворим наглядом були змінені на примусові заходи медичного характеру у формі примусового лікування у психіатричній лікарні із посиленим наглядом.
З 19 жовтня 2015 року до 29 грудня 2015 року знаходився на примусовому стаціонарному лікуванні в Херсонській області психіатричній лікарні із посиленим наглядом. Постановою Суворівського суду м. Херсона від 17 грудня 2015 року примусові заходи медичного характеру у формі примусового лікування у психіатричній лікарні із посиленим наглядом змінені на примусові заходи медичного характеру у психіатричній лікарні із звичайним наглядом. З 29 грудня 2015 року знаходиться на примусовому стаціонарному лікуванні в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня»» ЗОР. Постановами Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31 травня 2016 року, 24 листопада 2016 року, 27 квітня 2017 року, 03 листопада 2017 року, 04 травня 2018 року, 18 жовтня 2018 року та 16 квітня 2019 року застосування примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним наглядом стосовно ОСОБА_6 було продовжено, у зв`язку з нестабільністю психічного стану.
05 вересня 2019 року ОСОБА_6 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка на підставі клінічного спостереження за ОСОБА_6 встановила діагноз: шизофренія, параноїдна форма з безперервним перебігом, афективно-маячний синдром, та дійшла висновку, що на проведеному лікуванні психічний стан хворого залишається нестабільним, має місце актуалізація психотичних переживань. Критики до хвороби та скоєного злочину не має. ОСОБА_6 потребує продовження примусових заходів медичного характеру у формі примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом.
У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, та просив суд задовольнити заяву. Лікар психіатр Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР суду пояснив, що психічний стан ОСОБА_6 залишається нестабільним, тому останній потребує подальшого лікування у примусовому порядку.
Особа, стосовно якої вирішується питання про продовження примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 проти задоволення заяви заперечував.
Захисник адвокат ОСОБА_7 , що представляє інтереси ОСОБА_6 , проти задоволення клопотання не заперечувала.
Прокурор не заперечувала проти задоволення заяви.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.
Право людини на медичну допомогу закріплено у ст.ст. 3, 49 Конституції України. Водночас Законом України «Про психіатричну допомогу» передбачено можливість застосування медичної допомоги без усвідомлення згоди особи.
Згідно зі ч. 1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 Кримінального кодексу України та статтею 512 цього Кодексу порядку. До письмової заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно із ч.ч. 2, 5 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу», амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої письмової згоди особи або без письмової згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. У разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи письмову заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До письмової заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.
Судом встановлено, що ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2019 року примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , були продовжені.
Згідно із висновком лікарівпсихіатрів від 05 вересня 2019 року ОСОБА_6 встановлено діагноз у формі шизофренія, параноїдна форма з безперервним перебігом, афективно-маячний синдром. Вказано, що на проведеному лікуванні психічний стан хворого залишається нестабільним, має місце актуалізація психотичних переживань, достатньої критики до хвороби та скоєного правопорушення немає. ОСОБА_6 потребує продовження примусових заходів медичного характеру у формі примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом.
З огляду на вищевикладене, оскільки стан здоров`я ОСОБА_6 залишається нестабільним, останній потребує продовження лікування, суд дійшов висновку щодо можливості продовження застосування примусових заходів медичного характеру у формі надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 512, 514 КПК України, ст. 95 КК України, ст.ст.17, 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Заяву заступника головного лікаря з медичної частини Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР ОСОБА_9 про продовження примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,- задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 застосування примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом.
На ухвалу суду протягом семи діб з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м.Запоріжжя.
Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1