справа № 208/1857/19
№ провадження 1-кс/208/2530/19
УХВАЛА
Іменем України

28 серпня 2019 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження №0000621 від 19.03.2019 року, за ч.1 ст.203-2 КК України, -
встановив:
Слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, просив накласти арешт на майно, що було вилучене під час санкціонованого Заводським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області обшуку від 27.08.2019 року у приміщенні грального закладу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично невстановленими особами здійснюється незаконна фінансово-господарська діяльність у сфері грального бізнесу, а саме: 4 системних блоки персональних комп`ютерів.
За результатами проведення обшуку, будь-яких документів, які б підтверджували встановлення права власності на таке майно, відшукано та відповідно надано не було, встановити законних власників такого майна станом на теперішній час, не надається за можливе.
Вилучене в ході такого обшуку майно, у вигляді речей і документів, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, підлягає додатковому вивченню і дослідженню.
19.03.2019 р., відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за №0000621, за ч.1 ст.203-2 КК України.
В обґрунтування заявленого клопотання, слідчий зазначив, що вилучені речі відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, є речовими доказами з підстав, наведених вище, та мають доказове значення для встановлення фактичних обставин події кримінального правопорушення, кваліфікації кримінального правопорушення та інші обставини вчинення кримінального правопорушення. Метою застосування арешту відносно вище наведеного майна є запобігання можливості його знищення, пошкодження, псування, відчуження, так як вищенаведене майно, яке має ознаки речових доказів, має бути використано при проведенні слідчих дій, а саме огляду, експертних досліджень, процесуальних дій.
Дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до наступного:
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Так, при проведенні обшуку згідно до п. 6 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним наказом Генеральної Прокуратури України, Міністерством Внутрішніх Справ України, Державної Податкової Адміністрації України, Служби Безпеки України, Верховного Суду України, Державної Судової Адміністрації України від 27.08.2010 року № 51/401/649/471/23/125, передбачено, що жля вилучення об`єктів, застосування яких потребує певних навиків, точної фіксації їх якісних характеристик, індивідуальних ознак та визначення вартості, залучаються відповідні спеціалісти. У необхідних випадках виявлення та вилучення предметів, цінностей та документів фіксується фотозйомкою, відеозаписом та іншими науково-технічними засобами.
П. 7 зазначеної вище інструкції від 27.08.2010 року № 51/401/649/471/23/125 також визначено, що у протоколі перераховуються всі предмети, які вилучаються, та щодо кожного такого предмета повинні бути вказані точне найменування, кількість, міра, вага, серія і номер, інші відмінні індивідуалізуючі ознаки, а також місце, де відповідний об`єкт був виявлений.
Про вилучення майна, на яке для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації накладено арешт, складається окремий протокол, у порядку, передбаченому чинним кримінально-процесуальним законодавством. При цьому все майно, яке вилучається (описується), також має бути перераховане із зазначенням вищевказаних відмінних індивідуалізуючих ознак кожного предмету.
Згідно до п. 11 інструкції від 27.08.2010 року № 51/401/649/471/23/125, вилучені предмети, документи, цінності, які є речовими доказами, повинні бути оглянуті (у необхідних випадках за участі спеціаліста), детально описані в протоколі огляду. В протоколі відображаються кількісні і якісні характеристики предметів, всі інші індивідуалізуючі ознаки, які дозволяють відрізнити об`єкт від подібних йому, а також ті, які зумовлюють його доказове значення.
Як вбачається зі змісту клопотання слідчого, заявлено питання про накладення арешту на 4 системних блоки персональних комп`ютерів, які були виявлені та вилучені під санкціонованого обшуку за ухвалою слідчого судді, при цьому жодних ознак зазначених об`єктів (маркування, модель, серійні номери, тощо) у клопотанні не наведено, також індивідуалізуючі ознаки об`єктів не зазначено ні в постанові слідчого про визнання об`єктів речовими доказами, ні у протоколі обшуку, що не дозволить відрізнити об`єкти від подібних їм, а також ті, які зумовлюють його доказове значення.
Слідчий суддя критично ставиться і до твердження про той факт, що неможливо встановити власника або володільця вилученого майна, оскільки положеннями ч.2 ст.93 КПК України визначено повноваження сторони обвинувачення на проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій для виконання завдань кримінального провадження, закріплених ст.2 КПК України.
Так, згідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Враховуючи, що клопотання оформлене без дотримання вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, а тому виникає підстава для застосування ч. 3 ст. 172 КПК України.
Керуючись ст.172 КПК України,-
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження №0000621 від 19.03.2019 року, за ч.1 ст.203-2 КК України - повернути для усунення недоліків, встановивши строк для усунення недоліків в сімдесят дві години з моменту постановлення ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1