печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2019 року суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ТОВ «Фінансова компанія Магнат» на бездіяльність старшого слідчого в Головного слідчого управління Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_4 , яка полягає неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001412, -
В С Т А Н О В И В :
30.05.2019 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ТОВ «Фінансова компанія Магнат» на бездіяльність старшого слідчого в Головного слідчого управління Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_4 , яка полягає неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001412. В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 24 квітня 2019 р. в рамках кримінального провадження № 0001412 проведено обшук пункту обміну валют за адресою: АДРЕСА_1 . В якості процесуальної підстави для проведення обшуку використана ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 квітня 2019 р., якою старшому слідчому в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_4 , слідчим слідчої групи по розслідуванню даного кримінального провадження надано дозвіл на проведення обшуку в пункті обміну валют № 135 ТОВ «Фінансова компанія Магнат». Особа, що подала скаргу в судове засідання не з`явилися, про місце і час розгляду скарги повідомлялися належним чином. Адвокат ОСОБА_3 до початку судового засіданні через канцелярію суду подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, вимоги скарги підтримує в повному обсязі. Представник Головного слідчого управління Національної поліції України у судове засідання не з`явився, заяви, клопотання або письмові заперечення не були подані, про причини неявки до суду не повідомлено. Вивчивши скаргу, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку. Згідно з ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна. Так, за своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого. Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом. Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Разом з тим, слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Така позиція узгоджується із частиною 5 статті 9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Так, у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності». Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001412, яке розпочато 30.05.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України. 08.04.2019 ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл слідчим групи слідчих та прокурорам групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001412 дозвіл на проведення обшуку у нежитлових будівлях, в яких здійснюється діяльність Харківського відділення пункту обміну валют № 135 ТОВ «Фінансова компанія «Магнат» (), за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Гагаріна, буд. 165, власниками яких являється ОСОБА_5 , з метою виявлення, фіксації та вилучення: підробленої валюти, журналу обліку валютно-обмінних операцій, документів про реєстрацію пункту обміну валюти, документів, що стали підставою для його відкриття, копії генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій або витягу з електронного реєстру генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій, розрахункових документів, квитанцій, чеків, реєстратора розрахункових операцій, який застосовується для обліку та реєстрації валютно-обмінних операцій, носіїв інформації (комп`ютерна техніка, флеш-накопичувачі, мережеве та серверне обладнання, зовнішні та внутрішні жорсткі диски та носії інформації), шляхом зняття копії інформації, яка міститься на них, зошитів, блокнотів, чернеток із записами, документації щодо незаконної діяльності, пов`язаної із забезпечення збуту підробленої валюти. Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. 24.04.2019 на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді проведено обшук в результаті якого серед іншого вилучено: грошові кошти ідентифіковані в протоколі обшуку від 24 квітня 2019 р. у сумах: 12 940 гривень, 348 доларів США, 10 Російських рублів. Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном. Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту. Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98). Згідно із ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160-166, 170-174 цього Кодексу. Стороною обвинувачення не доведено та не надано доказів, які б давали підстави для утримання майна ТОВ «Фінансова компанія Магнат» який не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні, оскільки доказів, які б могли свідчити, що вилучене майно є таким, що містить інформацію про факти підготовки, координування спланованих дій та вчинення кримінальних правопорушень, тобто, що є предметом кваліфікації у кримінальному провадженні № 0001412 від 30.05.2017 не надано, враховуючи, що досудове розслідування здійснюється протягом тривалого проміжку часу. Так, при винесенні даного рішення слідчий суддя приймає до уваги, що обов`язок доведення існування, тієї обставини, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, КПК України покладається на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин - на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в матеріалах судового провадження за скаргою даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ТОВ «Фінансова компанія Магнат» належним йому майном. За вказаних обставин позиція органу досудового розслідування щодо неповернення майна його законному володільцю спростовується, тобто за встановлених обставин вбачається, що вилучене майно не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, що як наслідок свідчить про бездіяльність сторони обвинувачення, яка полягає у неповерненні майна, що вилучено під час проведення обшуку, яку необхідно усунути шляхом зобов`язання її повернути вилучене майно власнику, що узгоджується з приписами п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України. Керуючись ст. ст. 100, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ТОВ «Фінансова компанія Магнат» на бездіяльність старшого слідчого в Головного слідчого управління Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_4 , яка полягає неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001412 - задовольнити. Зобов`язати старшого слідчого в Головного слідчого управління Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_4 , або іншу уповноважену особу що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадження № 0001412, повернути ТОВ «Фінансова компанія Магнат» майно, вилучене під час проведення обшуку за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна, 165, а саме: грошові кошти ідентифіковані в протоколі обшуку від 24 квітня 2019 р. у сумах: 12 940 гривень, 348 доларів США, 10 російських рублів, положення, інструкцію, журнал, папку з документами.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1