Справа № 572/1677/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2019 року

Сарненський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сарни кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000418 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, офіційно не працюючого, неодруженого, раніше не судимого,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 02 травня 2019 року, приблизно о 17 год. 40 хв., перебуваючи на подвір`ї власного господарства, що розташоване в АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних стосунків, які раптово виникли із сестрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вступив з нею у словесну суперечку, під час якої в нього виник умисел на заподіяння останній тілесних ушкоджень.

Усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх протиправних дій ОСОБА_3 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій особі, підійшов до ОСОБА_5 та умисно наніс їй один удар кулаком правої руки в область грудей, після чого схопив обома руками за праву руку, завернув за спину та відштовхнув від себе, внаслідок чого потерпіла впала на землю та вдарилася правим стегном об ґрунтове покриття, в результаті чого ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: «синця передньої лівої молочної залози, синця передньої поверхні верхньої третини правого стегна», які в своїй сукупності та окремо, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 991від 06.05.2019 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а також «травматичне пошкодження зв`язок правого ліктьового суглобу», яке відповідно до цього ж висновку відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я (згідно п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень». 1 Іаказ № 6 Міністерства охорони здоров`я від 17.01.1995).

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за частиною 2 статті 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. ^

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, а також те, що заперечень від учасників судового розгляду, щодо недоцільності дослідження інших обставин справи, їх скоєння не надходило, і вони ніким не оспорюються, при цьому, суд з`ясував чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, а також, роз`яснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дослідження доказів є недоцільним у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, а тому, враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. При призначенні покарання суд керується наступним.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України, суд призначаючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся, визнав вину, запевнив суд про недопущення в майбутньому подібних випадків, є особою середнього віку, раніше не судимий, за місцем проживання та реєстрації характеризується позитивно, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, потерпіла у призначенні покарання поклалась на розсуд суду.

Обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, що обтяжують покарання відсутніми.

Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, з врахуванням всіх обставин вчиненого злочину в їх сукупності, при призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення, відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Виходячи з такого, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України.

На стадії досудового розслідування запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, відповідних клопотань в судовому засіданні не заявлено,

Процесуальні витрати стягнути з обвинуваченого.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівнен¬ської області через Сарненський районний суд Рівнен¬ської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя