Справа № 175/1322/19
Провадження № 1-кп/175/79/19
Вирок

Іменем України

21 серпня 2019 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

законних представників обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001692 щодо неповнолітнього:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Волоське Дніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою загальною освітою, зареєстрованого та проживаючого адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

та неповнолітнього:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у с.Волоське Дніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, учня 9 класу, зареєстрованого та проживаючого адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого за ч.3 ст.185 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи у с. Волоське Дніпровського району Дніпропетровської області, зустрів раніше знайомого йому місцевого жителя неповнолітнього ОСОБА_5 та невстановлену слідством особу, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, яка представилась на ім`я ОСОБА_10 . Під час спілкування з ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , невстановлена досудовим слідством особам, яка представилась на ім`я ОСОБА_10 , шляхом погрози застосування до останніх фізичного насильства, вмовила ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинити таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_12 .

Після чого, у неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на вчинення корисливого кримінального правопорушення, яке полягає у таємному викраденні чужого майна, вчиненого за попередньою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, а саме домоволодіння АДРЕСА_3 , в якому проживає раніше невідома їм потерпіла ОСОБА_12 .

Надалі, 07.12.2018 приблизно о 14 годині 00 хвилин (більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим) неповнолітній ОСОБА_4 будучи поєднаним з неповнолітнім ОСОБА_5 єдиним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, шляхом проникнення у житло, за попередньою змовою групою осіб, пішки прибули до домоволодіння по АДРЕСА_3 .

Далі, реалізуючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , шляхом розбиття вікна, за допомогою палиці дістав ключі від будинку та передав їх ОСОБА_5 . В свою чергу, ОСОБА_5 відчинив вхідні двері, та співучасники злочину проникли у приміщення домоволодіння (будинку), звідки викрали майно, що належить потерпілій ОСОБА_12 , а саме: мобільний телефон «HUAWEI -Y7», сірого кольору, іmеі 1: НОМЕР_1 , іmеі 2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судової-товарознавчої експертизи №948-19 від 21.02.2019 станом на 07.12.2018 становить 3740 грн. 00 коп.; бензопилу без маркування, вартість якої, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №948-19 від 21.02.2019 станом на 07.12.2018 становить 794 грн. 40 коп.

Після чого неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , утримуючи при собі викрадене майно, залишили місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим заподіявши потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду згідно висновку судової товарознавчої експертизи №948-19 від 21.02.2019 на загальну суму 4534 грн. 40 коп.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав в повному обсязі та розповів у деталях про обставини скоєного перебуваючи у с. Волоське зустрів ОСОБА_5 та раніше знайомого ОСОБА_13 . Під час спілкування ОСОБА_10 , шляхом погрози фізичного насильства, вмовили його та ОСОБА_5 вчинити викрадення майна, яке належить потерпілій ОСОБА_12 07.12.2018 приблизно о 14 годині 00 хвилин вони шляхом розбиття вікна, за допомогою палиці дістав ключі від будинку проникли у приміщення домоволодіння (будинку), звідки викрали мобільний телефон «HUAWEI -Y7» та бензопилу без маркування, яке належить потерпілій. Просив суду суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні винним себе визнав в повному обсязі підтвердив показання обвинуваченого ОСОБА_4 , який разом з останнім скоїв крадіжку, яку їм запропонував їх знайомий ОСОБА_10 . Просив суд суворо його не карати.

Потерпіла у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не має. Щодо ОСОБА_14 покарання поклалась на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються крім допиту потерпілого, дослідження матеріалів які характеризують особи обвинувачених.

При цьому учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що наведеними доказами у своїй сукупності у повному обсязі доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та їх умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України, які виразились у таємному викраданні чужого майна (крадіжці), вчиненої за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло.
Обставини, які пом`якшують покарання, обвинуваченому ОСОБА_4 та обвинуваченому ОСОБА_5 є щире каяття, сприяння слідству, та вчинення злочину у неповнолітньому віці.

Обставини, які обтяжують покарання, обвинуваченому ОСОБА_4 та обвинуваченому ОСОБА_5 не встановлені.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 і обвинуваченому ОСОБА_5 суд також враховує положення ст.ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченим, враховуючи обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинувачених які за місцем проживання характеризуються задовільно, ОСОБА_4 , який є неповнолітній, навчається, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває та не перебував, раніше не судимий, обвинуваченого ОСОБА_5 , який є неповнолітнім, навчається, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває та не перебував, раніше не судимий, та з урахуванням обставин справи, досудової доповіді щодо кожного з обвинувачених. Враховуючи позицію потерпілої та прокурора, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та попередження інших правопорушень є призначення покарання в межах санкції ч. 3 ст.185 КК України.

Разом з тим, враховуючи особи обвинувачених, обставини вчиненого злочину, ставлення обвинувачених до наслідків та їх характеристики, суд вважає за можливе звільнити обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст.ст. 75,104 КК України.

Підстав до застосування положень ст. 69 КК України суд не вбачає.

Під час досудового розслідування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 364, 369, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати виннуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за умови, що на протязі двох років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання чи роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_5 , визнати виннуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання за умови, що на протязі двох років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання чи роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по кримінальному провадженню №0001755, а саме: мобільний телефон HUAWEI-Y7, сірого кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 та бензопилу без маркування, довжина шини 450 мм, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_12 згідно розписки від 06 лютого 2019 року після набрання вироком законної сили залишити за належністю.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1