Ухвала
Іменем України
13 серпня 2019 року

м. Київ
справа № 200/5642/16-к
провадження № 51-3948ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах Приватного виробничо-комерційного підприємства «Апрель» (далі ПВКП «Апрель») на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 12 липня 2019 року про повернення апеляційної скарги,
встановив:
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2016 року затверджено укладену 20 квітня 2016 року угоду про визнання винуватості між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 з участю захисника адвоката ОСОБА_7 .
Визнано ОСОБА_6 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 205, ч.1 ст. 358 Кримінального кодексу України (далі КК) та призначено йому покарання, узгоджене сторонами в зазначеній угоді, у виді штрафу в дохід держави: за ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 205 КК у розмірі 8500 грн; за ч.1 ст. 358 КК у розмірі 1700 грн.
На підставі ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів у виді штрафу в дохід держави у розмірі 8500 грн.
Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 12 липня 2019 року, керуючись п. 2 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ПВКП Апрель на вказаний вирок суду першої інстанції повернувособі, яка її подала.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 , не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить його скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд апеляційної інстанції, повертаючи її апеляційну скаргу, допустив порушення права на доступ до правосуддя, в частині права на оскарження судових рішень гарантованого ч. 2 ст. 55, п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 7, ч. 6 ст. 9, ч. 2 ст. 24, ст. 394 КПК.
Перевіривши доводи в касаційній скарзі та копії судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката слід відмовити з огляду на таке.
Відповідно до ч. 4 ст. 475 КПК вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому цим Кодексом, на підстах, передбачених ст. 394 цього Кодексу.
У статті 394 КПК визначено перелік осіб, які можуть оскаржити вирок суду першої інстанції, ухвалений на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості. Відповідно до цього положення ПВКП Апрель не належить до таких осіб.
Однак, виходячи зі змісту положень Конституції України, статей 7, 24 та 394 КПК у їх взаємозв`язку, особа, яка не була учасником кримінального провадження, має право на апеляційне оскарження вироку на підставі угоди за умови, що це рішення стосується її прав, свобод та інтересів. Цей підхід підтверджено постановою Верховного Суду України від 03 березня 2016 року (справа № 5-347кс15), де зазначено: «… відсутність «інших осіб» у вичерпному переліку суб`єктів оскарження, передбаченому статтею 394 КПК, за умови, що судове рішення стосується їх прав, свобод та інтересів, не є перешкодою у доступі до правосуддя та звернення до суду вищої інстанції, що передбачено частиною другою статті 24 цього Кодексу».
Однак при застосуванні такої правової позиції у цій справі ключовим є питання, чи стосується оскаржений вирок інтересів ПВКП «Апрель» тією мірою, щоб надати останньому згідно із ч. 2 ст. 24 КПК право оскаржити його до вищих судових інстанцій.
Суд касаційної інстанції зазначає, що у вироку районного суду міститься посилання на те, що засуджений створив товариство з обмеженою відповідальністю «БУДМОНТАЖ ГРУП» з метою прикриття незаконної діяльності у вигляді створення умов для ухилення від сплати податків підприємствам реального сектору економіки.
Натомість у вироку суду першої інстанції немає жодної згадки про ПВКП «Апрель» чи будь-якої інформації, яка б дозволила його ідентифікувати. У вироку зазначено лише невизначену загальну ознаку «підприємства реального сектору економіки».ПВКП «Апрель» не має жодного процесуального статусу у вказаному кримінальному провадженні та не є учасником судового провадження. Будь-які питання щодо його прав та обов`язків при ухваленні вироку судом також не вирішувалися. Вирок стосується виключно прав, свобод та інтересів засудженого ОСОБА_6 .
Дослідження та оцінку правомірності дій інших осіб, які такої угоди не укладали, суд не здійснював, а отже не вирішував наперед питання про їхні права, свободи чи інтереси і не встановлював преюдиційних фактів щодо них.
Наведені обставини свідчать про те, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 419 КПК, є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при постановленні судового рішення не встановлено.
Що стосується вказівки представника на неправильне зазначення в ухвалі апеляційного суду дати ухвалення вироку суду першої інстанції, то, очевидно, що зазначене є опискою, яку, в порядку визначеному ст.379 КПК, вправі виправити суд, який її допустив.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Таким чином, оскільки із касаційної скарги та наданих до неї судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає, Верховний Суд вважає за необхідне відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК відмовити у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах Приватного виробничо-комерційного підприємства «Апрель» на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 12 липня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3