Справа № 396/1152/18
Номер провадження 1-кп/404/599/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2 ,

основних присяжних: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

запасних присяжних: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

при секретарі ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР за № 0000135, про обвинувачення

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда (Кропивницького) Кіровоградської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

та

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Воронівка Новоукраїнського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_11 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_12 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_13 ,

обвинувачених: ОСОБА_9 та ОСОБА_10

ВСТАНОВИВ:
В ході судового розгляду справи встановлено, що обвинуваченим в судовому засіданні визначено граничний строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 12.06.2019 року, включно, при цьому, розгляд кримінального провадження відносно вказаних обвинувачених до даної дати є неможливим.

Тому на виконання вимог п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України судом повторно у ході судового провадження до спливу продовженого строку на обговорення учасників судового провадження було поставлено питання доцільності продовження строків тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , оскільки судове провадження на теперішній час незавершене.

Вислухавши в судовому засіданні прокурора, який вважає необхідним продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою, обвинувачених та їх захисників, які заперечували щодо продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою та просили обрати запобіжні заходи не пов`язані з триманням під вартою, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

На підставі вище викладеного та враховуючи, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_10 за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України є: умисним, особливо тяжким, посягає на найвищі соціальні цінності, як-то: життя і здоров`я потерпілого. Крім того, обвинувачений ОСОБА_10 хоча раніше не судимий, однак неодружений, тобто не має стійких соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, а отже суспільно-корисною діяльністю не займається та особистих доходів для проживання не має, а тому у суду є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений може продовжити вчиняти інші злочини, ухилятись від суду, перешкоджати подальшому кримінальному провадженню.

Крім того, при вирішені питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою встановлено, що інтереси суспільства, щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою перевищують інтереси забезпечення права на свободу обвинуваченого ОСОБА_10 та існування презумпції невинуватості.

Відтак, вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_10 процесуальних обов`язків, а тому клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника про зміну йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший не пов`язаний з триманням під вартою задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк два місяці.

Що стосується обвинуваченого ОСОБА_9 , який по даному кримінальному провадженню з 13.02.2018 року перебуває під вартою, а тому наявність тільки обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину перестала сама по собі бути підставою для позбавлення його свободи, при цьому стороною обвинувачення при розгляді питання доцільності продовження обвинуваченому тримання під вартою не доведено, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним своїх процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 111112 рішення ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії» від 1 березня 2007 року; п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення (рішення ЄСПЛ у справі «Адам`як проти Польщі» від 19 грудня 2006 року).

У п. 75 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року наголошено, що тривале тримання під вартою без визначення в рішенні суду відповідних підстав є несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленого в п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, у цьому рішенні ЄСПЛ зазначив, що він часто констатує порушення пункту 3 статті 5 Конвенції у зв`язку з тим, що, навіть коли йдеться про тривалі строки тримання під вартою, національні суди часто обґрунтовують продовження строку тримання під вартою однаковими підставами протягом всього періоду ув`язнення, якщо взагалі роблять це, тоді як після спливу певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення свободи, а суди зобов`язані обґрунтовувати рішення про продовження тримання під вартою іншими підставами, які мають бути чітко вказані.

Також у вищевказаному рішенні ЄСПЛ зазначив, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні), суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

З урахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місця проживання та те, що він має хронічне кардіологічне захворювання, у зв`язку з чим він потребує постійного медичного нагляду та лікування, а тому зважаючи на тривалий строк перебування обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою без вирішення справи по суті через невиконання прокурором його процесуальних обов`язків, що може привести до негативних, в тому числі летальних наслідків відносно стану здоров`я останнього, приймаючи до уваги презумпцію невинуватості обвинуваченого та відсутність доведених перед судом підстав для продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою, суд вважає за необхідне змінити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід на більш м`який, а саме на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 331 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника про зміну йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший не пов`язаний з триманням під вартою відмовити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, на два місяці, тобто до 06.08.2019 року включно.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника про зміну йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший не пов`язаний з триманням під вартою задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з застосуванням засобів електронного стеження.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- цілодобово не залишати місце постійного проживання будинок АДРЕСА_3 .

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками по справі;

- надавати можливість працівникам органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_9 з`являтися в житло (будинок АДРЕСА_3 ) з вимогою надавати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Строк дії запобіжного заходу визначити до 06.08.2019 року включно.

Обвинуваченого ОСОБА_9 звільнити з-під варти негайно в залі суду.

Копію ухвали вручити прокурору, захисникам, обвинуваченим для відома та направити для виконання начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» та начальнику Новоукраїнського відділу поліції ГУНП В Кіровоградській області для постановлення на облік обвинуваченого ОСОБА_9 для здійснення контролю.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1