Ухвала

24 червня 2019 року

м. Київ
справа № 331/2372/15-к

провадження № 51-1077 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Запорізького апеляційного суду від 15 квітня 2019 року,
встановив:
У касаційній скарзі захисником порушується питання про перегляд указаного судового рішення у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються, зокрема, обґрунтування вимог особи із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.
Однак, вказаних вимог кримінального процесуального закону захисник не дотримався.

На обґрунтування своєї позиції про незаконність оскаржуваних судових рішень, захисник посилається на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Також у поданій скарзі не міститься доводів на обґрунтування необхідності скасування вироку апеляційного суду судом касаційної інстанції з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 370, 412, 420 цього Кодексу у їх взаємозв`язку. Зокрема, у скарзі має бути вказано, яких саме істотних порушень вимог кримінального процесуального закону допустився суд апеляційної інстанції, які тягнуть за собою обов`язкове скасування судового рішення.

У прохальній частині скарги захисником не сформульовано вимог до Суду відповідно до ст. 436 вказаного Кодексу (рішення, які Суд вправі прийняти за наслідками розгляду скарги).
Крім того, касаційна скарга є суперечливою за своїм змістом, оскільки захисник просить змінити вирок Запорізького апеляційного суду від 15 квітня 2019 року, однак в мотивувальній частині касаційної скарги вважає незаконним вирок Апеляційного суду Запорізької області від 12 січня 2017 року, що позбавляє суд касаційної інстанції можливості визначитись з предметом оскарження.
Разом з тим, зі змісту касаційної скарги убачається, що захисник обґрунтовує доводи неправильності застосування апеляційною інстанцією норм матеріального та процесуального права не від свого імені, а від імені свого підзахисного.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків.
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 навирок Запорізького апеляційного суду від 15 квітня 2019 рокузалишити без руху, надавши йому десятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання ним ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3