Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/1743/18
Провадження 1-кп/483/44/2019
ВИРОК
Іменем України

27 червня 2019 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000086 від 21 лютого 2017 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Очакові Миколаївської області, є громадянином України, неодруженим, з повною загальною середньою освітою, не працює, є раніше не судимим, зареєстрвоаний за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину в умовах особливого періоду за наступних обставин.
22 березня 2016 року ОСОБА_4 був призваний для проходження військової служби за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22 березня 2016 року № 60 ОСОБА_4 був зарахований до списків особливого складу цієї військової частини, що дислокується в АДРЕСА_1 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 , а наказом від 20 грудня 2016 року № 281 призначений на посаду кухаря господарчого відділення взводу забезпечення артилерійського дивізіону зазначеної військової частини.
З моменту видання виконуючим обов`язки Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17 березня 2014 року на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу, про що обвинуваченому ОСОБА_4 достеменно було відомо.
23 грудня 2016 року о 08 год. ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, самовільно залишив місце служби санаторій « ІНФОРМАЦІЯ_3 » військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 та перебував за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, до 04 вересня 2018 року, коли ОСОБА_4 добровільно з`явився до військової прокуратури Миколаївської області та повідомив про себе як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце служби.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованому йому самовільному залишенні військової частини винним себе визнав повністю та дав показання про те, що дійсно самовільно залишив військову частину, де проходив службу, у зв`язку із тяжкими сімейними обставинами. У вчиненому щиро кається.

За згодою учасників судового розгляду, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та прокурор правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Роз`яснивши учасникам судового розгляду наслідки щодо позбавлення їх права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

Аналізуючи досліджені у справі докази та оцінюючи їх у сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину і кваліфікує дії ОСОБА_4 як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, за ч. 4 ст. 407 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, що він вчинив тяжкий злочин, його особу, а саме те, що він є раніше не судимим, характеризується негативно, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та як обставини, що його пом`якшують, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 4 ст. 407 КК України та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Цивільний позов у провадженні не заявлено, речових доказів, судових витрат немає.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання звільнити, якщо він протягом одного року від дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконуватиме покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: