У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/4905/19

№ 1-кс/183/1915/19

15 серпня 2019 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з процесуальним керівником - прокурором Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту,

встановив:

слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на: автомобіль марки «ГА366» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобіль марки «УАЗ31512» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , автомобіль марки «ГАЗ6604» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , автомобіль марки «ГАЗ66» державний реєстраційний номер НОМЕР_4 .

При цьому посилається на те, що 03.08.2014 р. невідомі особи знаходячись на території геодизійної партії № 94 Придніпровської геодизійноїрозслідувальної експедиції в с. Передільське Станично-Луганського району Луганської області незаконно заволоділи зазначеними вище вантажними автомобілями.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання в його відсутність.
Суд, дослідивши клопотання та надані до нього копії документів, вважає клопотання не обґрунтованим, та таким що не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 цього Кодексу у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98цього Кодексу.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні СВ Новомосковського ВПГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали досудового розслідування внесені до ЄРДР № 0002006 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Клопотання слідчого про арешт майна не містить вказівки на спосіб позбавлення права (спосіб арешту майна), а саме: права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Суду не надано доказів, що вантажні автомобілі, на які слідчий просить накласти арешт існують в загалі, як об`єкти матеріального світу.

Окрім цього, відповідно до ст.170 КПК України, слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні. Однак слідчий не надав підтвердження факту вжиття таких заходів, які б були направленні на виявлення та розшук означеного майна.

Отже, слідчим не доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170КПК України та факту існування майна в натурі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, суд,-

постановив :

відмовити в клопотанні слідчого слідчого відділу Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт автомобілямарки «ГАЗ66» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобіля марки «УАЗ31512» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , автомобіля марки «ГАЗ6604» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , автомобіля марки «ГАЗ66» державний реєстраційний номер НОМЕР_4 .

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1