Справа № 569/1378/19
УХВАЛА

28 жовтня 2019 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду
Рівненської області - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурор ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
скаржника ОСОБА_5
захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого про зупинення досудового розслідування від 22.07.2019 року,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 звернувся в суд із скаргою на постанову слідчого про зупинення досудового розслідування від 22.07.2019 року.
В обґрунтування скарги вказував, що слідчим управлінням ГУ НП в Рівненській області розслідується кримінальне провадження №0000171, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.09.2018р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366,4.2 ст.191,ч.1 ст.366, ч.2 ст. 191, КК України.
Згідно врученого йому повідомлення про підозру від 07.02.2019р.. він є підозрюваним у даному кримінальному провадженні.
30.07.2019 року, отримав простою кореспонденцією, відправником якої вказане Слідче управлінням ГУ НП в Рівненській області, листа №6987/24-19 від 22.07.2019р. та примірник Постанови про зупинення досудового розслідування від 22.07.2019р.
Постанову про зупинення досудового розслідування від 22.07.2019р„ прийняту старшим слідчим відділу розслідувань злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУ НП У Рівненській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 вважає невмотивованою та незаконною.
В судовому засіданні скаржник та його захисник скаргу підтримали з підстав, в ній зазначених та просили задовольнити.
Слідчий та прокурор в судовому заперечили з приводу задоволення скарги. Суду пояснили, що сторона обвинувачення не погоджується із наведеними фактами, оскільки 22.05.2019 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000171 від 21.09.2018 було відновлене (24.04.2019 досудове розслідування зупинялось на підставі п.3 ч.1 ст.280 КПК України, у зв`язку із необхідністю виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва) у зв`язку з необхідністю в проведенні слідчих (розшукових) та інших процесуальних дії.
Після відновлення досудового розслідування, стороною обвинувачення до Рівненського міського суду було подане клопотання про продовження строку досудового розслідування, в якому вказувалися слідчі дії які необхідно провести в ході досудового розслідування.
Стороною обвинувачення у вказаному клопотанні не вказувалася необхідність продовження досудового розслідування у зв`язку із необхідністю отримання відповіді на запит про міжнародну правову допомогу від компетентних органів Республіки Польщі, оскільки це є підставою для зупинення досудового розслідування на підставі п.3 ч.1 ст.280 КПК України, у зв`язку із необхідністю виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва. А відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, не включається у строки досудового розслідування.
Твердження підозрюваного щодо не відповідності по формі і змісту Запиту про міжнародну правову допомогу, а також твердження підозрюваного щодо недотримання порядку оформлення та направлення Запиту про міжнародну правову допомогу від компетентних органів Республіки Польщі, не відповідає дійсності, є надуманим та виходить за межі розгляду скарги на постанову слідчого від 22.07.2019 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000171 від 21.09.2018.
Тому в задоволені скарги просять відмовити.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, додані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення скарги з наступних підстав.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.
Згідно вимог п. 2 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Судом встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Рівненській області за процесуального керівництва прокуратури Рівненської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000171 від 21.09.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України.
Слідчим групи слідчих у кримінальному провадженні №0000171 - старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 22 липня 2019 року винесено постанову про зупинення досудового розслідування, з якої вбачається, що досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000171 від 21.09.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 366, ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України - зупинено на підставі п. 3 ч.1 ст. 280 КПК України.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4, 5, 6 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. У разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Згідно п. 3 ч.1 ст. 280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо наявна необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.
Відповідно до ч. 4 ст. 280 КПК України, досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право оскаржити її слідчому судді.
Відповідно до Розділів 2, 3 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань Затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України № 139 від 06.04.2016 до Реєстру вносяться відомості про зупинення та відновлення досудового розслідування (частина четверта статті 280, частина друга статті 281, частина третя статті 282 КПК України).
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови.
Частиною 5 ст. 110 КПК України вказано, що постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Як вбачається із постанови про зупинення досудового розслідування від 22 липня 2019 року, що оскаржується стороною захисту, орган досудового розслідування послався на те, що на даний час у кримінальному провадженні № 000171 виникла необхідність звернутися із запитом про міжнародне співробітництво до компетентного органу Республіки Польща.
Обставинами згідно оскаржуваної постанови від 22 липня 2019 року які зумовили необхідність в отриманні міжнародної правової допомоги від компетентних органів Республіки Польщі, слідчий вказує, що потрібно отримати від митних органів Республіки Польща відомості про здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, а саме: сканерів марки Eloam S 1500A3AF, які в період грудня 2018 року та січня 2019 року були переміщені з Республіки Польща в Україну через митні пости: «МЕДИКА-МОСТИСЬКА» та інформацію щодо осіб, які подавали відповідні документи до митного контролю та митного оформлення товарів. Також слідчий обґрунтовував необхідність надання міжнародно-правової допомоги тим, що потрібно отримати належним чином завірені копії офіційних документів, митних декларацій та фактур з відмітками дато-штампів митного органу Республіки Польща про вивіз товару з Республіки Польща в Україну, а також інших документів, які складені за результатами здійснення митного оформлення та інших операцій щодо перевезення з республіки Польща в Україну цих товарів, із зазначенням їх серійних номерів та встановлення законності походження вказаних одиниць техніки через митний кордон України.
Оскаржувана постанова про зупинення досудового розслідування від 22 липня 2019 року на думку слідчого судді належним чином не мотивована та не відповідає вимогам процесуального законодавства, виходячи з наступного.
Слідчий в своїй постанові сам спростовує необхідність звернення із запитом про міжнародно-правову допомогу, адже вказує, що 18 одиниць сканерів поставлених ТУ ДСАУ в Рівненській області ОСОБА_8 , який діяв від імені ФОП ОСОБА_9 , відповідно договору №397-18 від 17.12.2018р.
Обставини придбання ОСОБА_8 18 одиниць сканерів за межами України в тому числі за посередництвом третіх осіб та їх переміщення на митну територію України та документи на підставі яких відбувалося митне їх оформлення і випуск в обіг на території України можна встановити без звернення із запитом про міжнародно-правову допомогу. При цьому суд виходить з наступного.
Переміщення товарів через кордон та їх митне оформлення регулюється митним кодексом України (далі- МК України).
За змістом ст. 264 МК України, митна декларація приймається та реєструється органом доходів і зборів. Подання митної декларації повинно супроводжуватися наданням митному органу комерційних супровідних та інших необхідних документів, перелік яких визначений у ст. 335 цього Кодексу. Митна декларація приймається митним органом, якщо встановлено, що в ній містяться всі необхідні відомості, і до неї додано всі необхідні документи. Дата і час прийняття митної декларації фіксуються посадовою особою митного органу, що її прийняла шляхом її реєстрації. З моменту прийняття митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант, або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Таким чином, у випадку переміщення 18 одиниць сканерів через митний пост : «МЕДИКА-МОСТИСЬКА» особа, яка їх перевозила подавала однакові документи для вивозу з однієї країни (Польща) і оформлювала це як експортну операцію та відповідно ввозила їх на митну територію України здійснюючи їх імпорт.
Відповідно до п.64) ч.1 ст. 4 МК України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - центральний орган виконавчої влади, що є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з питань забезпечення формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізації єдиної державної податкової, державної митної політики, забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, забезпечення формування та реалізації державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.
На думку суду, слідчий може отримати необхідну інформацію та завірені документи, в тому числі, які він просить у своєму запиті про міжнародно-правову допомогу шляхом скерування запиту в порядку ст. 93 КПК України до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в даному випадку до ДФС України або звернутися з відповідним клопотанням про надання тимчасового доступу до вказаної інформації та документів до слідчого судді.
Відповідно до ч.2 ст.1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Згідно ч.4 ст. 9 КПК України у разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України.
Частиною першою ст. 552 КПК України передбачено, що зміст та форма запиту про міжнародну правову допомогу повинні відповідати вимогам цього Кодексу або міжнародного договору України, що застосовується у конкретному випадку. Запит може бути складений у формі доручення.
Крім того, слідчий суддя погоджується з доводами сторони захисту про те, що у даному випадку запит про міжнародну правову допомогу з додатками не відповідає по формі і змісту, визначених Договором між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах від 24.05.1993 та вимогам КПК України, виходячи з такого.
В порушення п.п.1),4), 5) ст.6 Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах від 24.05.1993р. у даному випадку запит про міжнародну правову допомогу не містить найменування запитуючої установи, інформацію про місце постійного або тимчасового проживання, громадянство, заняття підозрюваного ОСОБА_5 , а також імен, прізвищ і адрес його представників (захисників).
Всупереч положенням ч.6 ст. 552 КПК України, якою передбачено, що на стадії досудового розслідування запит про міжнародну правову допомогу погоджується у письмовій формі прокурором, який здійснює нагляд за дотриманням законів при проведенні досудового розслідування у даному випадку запит містить додатки до нього, які містять витяги статей з КК України та КПК України, які не погоджені процесуальним прокурором, а лише підписані зі сторони слідчого ОСОБА_4 .
Суд також приходить до висновку, що положення Угоди між Генеральною прокуратурою України і Міністерством юстиції Республіки Польща від 10.11.1998р., які надають в окремих випадках обласним прокуратурам України напряму звертатися до прокуратур воєводств не повинні застосовуватися у даному випадку, оскільки згідно ст.1 цієї Угоди передбачено виключні випадки коли обласні та прирівняні до них прокуратури України з одного боку, та у воєводські прокуратури Республіки Польща - з другого боку, зносяться між собою безпосередньо. Такими випадками згідно ст. 1 цієї Угоди є: 1) виконання клопотань про правову допомогу у кримінальних справах без участі повноважних представників запитуючої сторони; 2)передача кримінального переслідування.
Зі змісту запиту про міжнародну правову допомогу вбачається, що органу досудового розслідування потрібна допомога в отриманні інформації та завірених копій документів, що не входить до переліку виключних випадків коли орган прокуратури України обласного (регіонального) рівня має право самостійно без участі Уповноваженого Центрального органу України, яким є Генеральна прокуратура України безпосередньо вступати у відносини з воєводською прокуратурою у Республіці Польща.
Окрім того, важливим є обсяг правової допомоги, яка запитується і чи входить запитувана міжнародно-правова допомога в обсяг такої допомоги, визначеним міжнародним договором, що укладений між Україною та державою у якій запитується така допомога.
Відповідно до ст. 542 КПК України міжнародне співробітництво під час кримінального провадження полягає у вжитті необхідних заходів з метою надання міжнародної правової допомоги шляхом вручення документів, виконання окремих процесуальних дій, видачі осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, тимчасової передачі осіб, перейняття кримінального переслідування, передачі засуджених осіб та виконання вироків. Міжнародним договором України можуть бути передбачені інші, ніж у цьому Кодексі, форми співробітництва під час кримінального провадження.
Статтею 4 Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах від 24.05.1993р. визначено, що Договірні Сторони надають взаємну правову допомогу щодо підготовки, пересилки та вручення документів, виконання обшуку, вилучення та видачі речових доказів, проведення експертизи, огляду, допиту сторін, свідків, експертів, підозрюваних, обвинувачених і підсудних, а також виконання інших процесуальних дій.
Виходячи із обсягу міжнародної правової допомоги, визначеною ст.4 Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах від 24.05.1993р. та змісту запиту про міжнародно-правову допомогу у даному випадку, суд приходить до висновку, що міжнародним договором не охоплюється допомога в обсязі які просить слідчий.
За таких обставин на думку слідчого суду із запитом про міжнародно-правову допомогу повинен був звертатися уповноважений (центральний) орган України Генеральна прокуратура України та при цьому письмово гарантувати запитуваній стороні розглянути в майбутньому її запит про надання такого самого виду міжнародної правової допомоги ( ч.2 ст. 544 КПК України).
У зв`язку з вище викладеним постанова слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні №0000171 - старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 22.07.2019 року про зупинення досудового розслідування на підставі п. 3 ч.1 ст. 280 КПК України, є необґрунтованою та підлягає скасуванню.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 110, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -
ухвалив:
Скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого про зупинення досудового розслідування від 22.07.2019 року задоволити.
Скасувати постанову про зупинення досудового розслідування від 22.07.2019р., прийняту старшим слідчим відділу розслідувань злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУ НП У Рівненській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні відомості про яке внесено 21.09.2018 до ЄРДР за № 0000171.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя
Рівненського міського суду ОСОБА_1