04.09.2019 № 1-кп/337/380/2019
ЄУН № 337/3327/2019
УХВАЛА
про призначення судового розгляду
4 вересня 2019 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі, матеріали кримінального провадження у відношенні ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2ст.15 ч.2 ст.186 КК України, які надійшли з обвинувальним актом, затвердженим прокурором Запорізької міської прокуратури №3 ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою судді від 08.08.2019 року було призначено підготовче судове засідання по матеріалам кримінального провадження у відношенні ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор просив призначити провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, вказав, що підстави, які можуть перешкоджають призначенню розгляду відсутні та застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 на досудовому слідстві не відпали та продовжують існувати.

Захисник та обвинувачений не заперечють проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, також вважають, що підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні, кваліфікація дій на досудовому слідстві не є вірною, оскільки ОСОБА_5 вчинено замах на крадіжку солодощів, а тому інший більш м`який запобіжний захід цілком забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 .

Представник потерпілого в підготовче судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався.

Розглянувши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників процесу , суд приходить до наступних висновків .
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 підсудно Хортицькому районному суду м. Запоріжжя.

Підстав для закриття провадження, передбачених п.п. 4-8, ч.1, ч.2 ст. 284 КПК України не встановлено.

Під час підготовчого судового засідання, відповідно до положень п.3, 5 ч.3 ст.314 КПК України, суд має право: повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Оглянувши обвинувальний акт, суд вважає, що він оформлений з дотриманням вимог ст. 291 КПК України, та не встановив підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, а тому вважає, що провадження підлягає призначенню до судового розгляду.

Крім того, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо клопотання прокурора про застосування запобіжного обвинуваченому ОСОБА_5 суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 177 КПК України , метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити наступні дії, передбачені ч.1ст.177 КПК України.

При цьому суд виходить з визначення ризику як характеристики ситуації, що має невизначеність результату, при обов`язковій наявності несприятливих наслідків, ймовірності можливої небажаної втрати чого-небудь при поганому збігу обставин.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

При цьому суд враховує, що відповідно позиції ЄСПЛ термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення».

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

В ході досудового розслідування по кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 16 липня 2019 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 11 вересня 2019 року , включно. При цьому ухвалою слідчого суді встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування або суду, так як ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до шести років, раніше його було оголошено у розшук за вчинення інших кримінальних правопорушень, реєстрації та постійного місця проживання не має; та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_5 вчинив дане кримінальне правопорушення будучи особою раніше судимою, у якої судимість в установленому законом порядку не знята і не погашена, протягом двох місяців після звільнення з місць позбавлення волі, які на теперішній час не відпали та продовжують існувати.

Також суд враховує особу ОСОБА_5 який офіційно не працевлаштований, до тримання під вартою не мав постійного місця реєстрації та проживання, не має постійного джерела прибутку, єдиним засобом для забезпечення життєдіяльності є здобуття собі матеріальних засобів для існування шляхом вчинення протиправних дій, не мав стійких соціальних зв`язків, є особою раніше судимою за вчинення злочинів проти власності, судимості за які в установленому законом порядку не зняті та не погашені, на путь виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив, не припиняючи свій злочинний намір, через два місяці після звільнення з місць позбавлення волі, знову обвинувачується у вчиненні аналогічного тяжкого злочину проти власності, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, що характеризує обвинуваченого ОСОБА_5 , як особу схильну до вчинення правопорушень. ОСОБА_5 усвідомлює те, що він може потрапити до місць позбавлення волі, що в свою чергу вказує на те, що останній може почати переховуватись від суду, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, вчиняти інші протиправні діяння , зокрема здобувати собі як ніде не працююча особа матеріалі засоби для існування .

Вік та стан здоров`я ОСОБА_5 не є перешкодою для його утримання під вартою.

Крім того, суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, а характер та ступінь тяжкості діяння, в якому він обвинувачується, сукупність інших обставин однозначно свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Крім того, відповідно до ст.178 КПК України суд враховує, що будь-яких обставин, які б свідчили про те, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено

Застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого заходу вважається неможливим, так як не забезпечить виконання покладених на обвинуваченого обов`язків, та взагалі, дієвості запобіжного заходу.

Про недоцільність обрання домашнього арешту свідчить відсутність у ОСОБА_5 реєстрації та визначеного місця проживання , міцність зв`язків у місці проживання обвинуваченого суду не доведена.

Такий самостійний запобіжний захід як застава не може бути обрано відносно ОСОБА_7 через те, що останній не працює та не має достатнього доходу.

Щодо особистої поруки як запобіжного заходу, то зважаючи на характеристику та спосіб життя ОСОБА_5 , будь-які особи, на яких можна було б покласти обов`язки поручителів відсутні. Крім того, до моменту подання клопотання заяв про поручительство до суду не надходило.

Особисте зобов`язання, як найм`якіший запобіжний захід не може бути обраний зважаючи на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення (злочину), характеристику обвинуваченого, його відношення до вчиненого ним діяння.

Вказані умови дають підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, та не зможе запобігти зазначеним вище ризикам, при цьому суд відкидає доводи сторони захисту щодо наявного постійного місця проживання та реєстрації ОСОБА_5 на час розгляду клопотання, оскільки зазначене належними доказами не підтверджено, надана захисником довідка містить відомості щодо зняття ОСОБА_5 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . З 19.12.2006 року, відомості щодо повторної реєстрації відсутні.

Враховуючи, тяжкість інкримінованого злочину та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом; суд вважає за можливе визначити заставу відповідно до ч.5 ст.182 КПК України у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або 4 ст.183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст. 183 та ч.5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на обвинуваченого такі обов`язки: 1) прибувати до визначеної службової особи - прокурора або суду, із визначеною періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду; 3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; 4) утримуватись від спілкування зі свідками.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст. ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, ст. 314-317, 323, 331,336, 537 369-372, 395 України, суд -

У Х В А Л И В:

Призначити кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_5 обвинуваченого за ч.2 ст. 15, ч.2 ст.186 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 11 вересня 2019 року на 13-00 год. у приміщенні Хортицького районного суду м. Запоріжжя.

Викликати в судове засідання: обвинуваченого, захисника, представника потерпілого.

Клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Запоріжжя, громадянину України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60(шістдесят) діб , до 3 листопада 2019 року, включно.

Утримувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України під вартою в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор».

Повідомити про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області, начальника ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Розмір застави визначити в межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 38420(тридцять вісім тисяч чоти ста двадцять ) гривень, 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок (отримувач коштів: ТУ ДСАУ в Запорізькій області, реквізити рахунку: 1205, банк отримувача: Державна казначейська служба України, м.Київ, , код МФО: 820172).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування зі свідками.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Хортицького районного суду м. Запоріжжя коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Вручити копію ухвали обвинуваченому ОСОБА_5 , прокурору, та захиснику.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду відповідно до рішення Конституційного Суду України № 4-р/2019від 13 червня 2019 року у встановленому порядку

Ухвала судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1