Провадження № 1-кс/643/4125/19
УХВАЛА
іменем України
11 липня 2019 року слідчий суддя Московський районний суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Московського районного суду м. Харкова клопотання слідчого СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 про арешт майна,
встановив :
Поданим на розгляд слідчому судді клопотанні, погодженим з прокурором, слідчий Московського ВП ГУ НП в Харківській області порушує питання про накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 000011 від 03.03.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 190, частини першої статті 358 Кримінального кодексу України.

Ознайомившись з поданим клопотанням, дослідивши документи, які надані слідчому судді на обґрунтування доводів клопотання, приходжу наступного висновку.
Відповідно до положень ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Обгрунтовуючи клопотання, слідчий вказує на необхідність накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 з метою збереження речових доказів, а в прохальній частині просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 .
Крім того, слідчий вказує в клопотанні, що на час звернення квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_5 , однак не надає належних підтверджуючих право власності доказів. Долучена інформація з реєстру речових прав на нерухоме майно сформована 29.08.2018 року, а до суду слідчий звертається 09.07.2019 року, що свідчить про неактуальність наданої інформації.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
В вищезазначеному клопотанні слідчий просить накласти арешт з метою збереження речових доказів, однак до матеріалів не долучає постанов про визнання вищезазначеного майна речовим доказом.
Вимоги закону щодо долучення до клопотання документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчим проігноровані.
Крім того, слідчий суддя, звертає увагу, що за змістом ч. 2 ст. 64-2 КПК України, із клопотанням про арешт майна, щодо майна третьої особи, звертається до суду прокурор.
Тобто, із клопотанням про накладення арешту на майно, яке належить третій особі, може звернутися до суду прокурор. Однак, як зазначено вище, із вказаним клопотанням про арешт майна звернулася слідчий СВ Московського ВП ГУ НП в Харківській області за погодженням із прокурором.
Статтями 8,9 КПК України до основних засад кримінального провадження віднесені законність та верховенство права, зміст яких полягає у тому, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
За вказаних обставин, слідчим, прокурором в межах заявленого клопотання не доведено, що вказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора, не доведено їх значення для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах, а тому клопотання про арешт майна на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речових доказів, задоволенню не підлягає.
Всупереч ч. 3, ч. 4, ч. 5 ст. 132; ст. ст. 170, 171, 173 КПК України, стороною обвинувачення не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні виправдовують на теперішній час такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в даному клопотанні. З вказаних підстав клопотання сторони обвинувачення задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України-
постановив:
У задоволенні клопотання слідчого про арешт майна - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1