Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/836/19
Провадження № 1-кс/499/273/19
У Х В А Л А

про арешт майна

"11" жовтня 2019 р. смт.Іванівка

Слідчий суддя Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , т.в.о. начальника СВ ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання т.в.о. начальника СВ Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню за №0000216, внесеного до ЄРДР від 05.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.10.2019 року до Іванівського районного суду надійшло вищевказане клопотання.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 05.10.2019 року приблизно о 15.20 годині, ОСОБА_5 перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_1 спричинив ножем тілесне ушкодження ОСОБА_6 у вигляді колотої рани нижньої щелепи.

05.10.2019 року за даним фактом внесено відомості в ЄРДР під №0000216 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

05.10.2019 року при огляді місця події - ділянки місцевості біля будинку АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено лезо ножа з слідами бурого кольору, одну пару чоловічих туфель, які належать ОСОБА_5 .

05.10.2019 року ОСОБА_7 , добровільно видала рукоятку ножа, яку вона виявила в палісаднику по місцю свого мешкання по АДРЕСА_1 .

Вищезазначене майно має суттєве значення для кримінального провадження, оскільки могли зберегти на собі сліди вчиненого злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що підлягають встановленню під час досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Крім цього, вилучене майно необхідне органу досудового розслідування з метою подальшого проведення у кримінальному провадженні ряду відповідних судових експертиз.

Також заявником було заявлено клопотання про поновлення строку звернення з даним клопотанням, оскільки строк звернення з даним клопотанням сплинув 08.10.2019 року, про те, на протязі двох останніх місяців в слідчому відділенні Іванівського відділу поліції працював один слідчий в зв`язку з чим значно збільшився обсяг виконання невідкладних слідчих дій по матеріалам досудових розслідувань зокрема по тяжким та особливо тяжким злочинам з метою додержання розумних строків досудового розслідування з яких 7 кримінальних проваджень де особам повідомлено про підозру.

В зв`язку з чим 07.10.2019 року звернутись до суду з клопотанням про арешт майна не виявилось можливим.

ОСОБА_3 у судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання.

Також про час та місце розгляду клопотання було повідомлено власника речей, на які просить слідчий накласти арешт, який у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, своєї позиції щодо поновлення процесуальних строків та накладення арешту не майно не висловив.

У відповідності до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку з чим, суд не вбачає підстав, які могли б перешкодити розгляду клопотання.

Так, що стосується клопотання про поновлення строку на звернення до суду то суд зазначає наступне.

Так, ч.1, ч.5ст. 171 КПК України передбачено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасового вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Так, згідно наданих матеріалів кримінального провадження, речі на які просить слідчий накласти арешт було вилучено 05.10.2019 року, отже з клопотанням про арешт майна слідчий повинен був звернутися до суду 07.10.2019 року, оскільки 06.10.2019 року є вихідним днем.

Відповідно до частини 1 статті 113 КПК України процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Частиною 1 статті 118 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Доводи щодо пропуску строку на звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, на які посилається заявник, як на підставу поважності пропуску строку для звернення з клопотання про арешт майна слідчий судді вважає поважними та обґрунтованими, та як наслідок клопотання про поновлення строку звернення до суду підлягає задоволенню.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими обґрунтовується клопотання, а саме витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, дослідивши заяву про вчинене правопорушення, протокол огляду місця події від 05.10.2019 року, заяву про добровільну видачу предметів та протокол допиту свідка, дослідивши інші матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення даного клопотання, виходячи з наступного.

Статтею 41 Конституції України передбачений виключно судовий порядок позбавлення права власності.

Як вбачається з ч. ч. 1, 2 і 3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Метою арешту майна є, зокрема, забезпечення кримінального провадження.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, тощо.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема,: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим доведено, що вилучені речі при проведенні огляду можуть бути речовим доказом відповідно до ст. 98 КПК України та обґрунтована необхідність заборони у користуванні та розпорядженні зазначеним майном, оскільки існує ризик того, що воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, втрачене, використане, перетворене, відчуджене, передане, може зникнути, що призведе до втрати слідів, які можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи вищенаведені ризики відносно вилученого майна як доказу у даному кримінальному провадженні, приймаючи до уваги, що його втрата або зникнення значно ускладнить або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

При цьому враховується розумність та співрозмірність обмеження права володіння завданням даного кримінального провадження.

Зважаючи на ту обставину, що при поданні клопотання слідчим було дотримано вимоги ст.171 КПК України, слідчий суддя не вбачає підстав для відмови в задоволенні клопотання чи повернення його.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 107, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Поновити строк звернення з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000216 від 05.10.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч.І ст.125 КК України.

Накласти арешт на:

- лезо ножа;

- рукоятку ножа;

- одну пару чоловічих туфель.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1