Дата документу 03.10.2019 Справа № 335/8921/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №335/8921/18 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/903/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

11 березня 2003 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

18 грудня 2007 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України до 2 років обмеження волі з випробувальним терміном 2 роки;

27 грудня 2007 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним строком на 2 роки;

11 травня 2010 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.309, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 6 років позбавлення волі;

18 березня 2015 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі; звільнений по відбуттю покарання,

15 червня 2018 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з випробувальним строком на 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2019 року, яким ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15 червня 2018 року і призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

Зараховано в строк відбуття покарання ОСОБА_6 час перебування під вартою у період з 17 липня 2018 року по 23 липня 2018 року включно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено без змін - у вигляді застави, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, визначених ухвалою слідчого судді від 28 березня 2018 року, а саме: прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися з населеного пункту, у якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Вирішена доля речових доказів.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи доведеність своєї вини та кваліфікацію дій, просить змінити вирок суду першої інстанції та призначити йому покарання із застосуванням положень ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців; на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15 червня 2018 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Зазначає, що, призначаючи покарання, суд першої інстанції не застосував положення ст.69 КК України, хоча він вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину. Так, він приймав участь у слідчих діях, надав пояснення по суті вчинення злочину, повністю відшкодував завдану злочином шкоду шляхом повернення майна, жодних тяжких наслідків від вчиненого злочину не настало. Окрім того, на обліку у лікарів нарколога та психіатра він не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, одружений.

В доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений просить оскаржуваний вирок суду скасувати та призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції. вказує на те, що при формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним, суд першої інстанції допустив невиправдане спрощення, усупереч вимогам ч.3 ст.370 КПК України, не встановив обставини, які відповідно до ст.91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме: час, місце і спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення та які, незважаючи на розгляд кримінального провадження у порядку ч.3 ст.349 КПК України, мають бути встановлені в рішенні суду.

Згідно з вироком суду, 27 червня 2018 року, приблизно о 19 годині 50 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на зупинці громадського транспорту «ТЦ Україна», що розташована за адресою: м.Запоріжжя, пр.Соборний, 147 помітив потерпілу ОСОБА_9 , яка в цей час заходила до салону маршрутного таксі №40, після чого, ОСОБА_6 , маючи намір викрасти майно потерпілої, зайшов слідом за нею. Перебуваючи в салоні маршрутного таксі, ОСОБА_6 вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає та вони ніким не помічені, засунув свою руку до сумки потерпілої ОСОБА_9 , звідки викрав грошові кошти у сумі 2000 гривень, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вищевказану суму. Після цього, незаконно вилучивши майно потерпілої та отримавши реальну можливість розпоряджатися викраденим майном, ОСОБА_6 намагався зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, проте його затримали працівники правоохоронних органів.

Заслухавши:

доповідь судді;

обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу з врахуванням поданих доповнень до неї. При цьому, обвинувачений додатково вказав на те, що в суді першої інстанції він не зрозумів, в чому його обвинувачують і помилково розповідав про обставини правопорушення, за яке він вже був засуджений за попереднім вироком;

прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вважала вирок суду законним та обґрунтованим;

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Оскаржуваний вирок суду цим вимогам не відповідає, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.314 КПК України, у підготовче судове засідання викликаються учасники судового провадження. Підготовче судове засідання відбувається за участю в т.ч. потерпілого.

Частиною 2 ст.318 цього Кодексу визначено, що судовий розгляд здійснюється з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники провадження.

Підготовче судове засідання та судовий розгляд даного провадження здійснені за відсутності потерпілої ОСОБА_9 .

В матеріалах провадження відсутні відомості про те, що остання була повідомлена належним чином про дату, час і місце судових засідань. Всі повістки, направлені на її адресу, повернулися до суду без вручення.

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.412, ч.1 ст.415 КПК України, здійснення судового провадження за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання, є істотним порушенням кримінального процесуального закону та тягне за собою безумовне скасування судового рішення, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи викладене, оскаржуваний вирок суду не може бути визнаний законним та обґрунтованим, тому, на підставі ст.ст.409, 412, 415 КПК України, цей вирок підлягає безумовному скасуванню з призначенням нового розгляду провадження в суді першої інстанції.

При новому розгляді необхідно врахувати викладене в даній ухвалі, усунути вищевказані недоліки, всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини провадження, і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.415 КПК України, призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Тому доводи, викладені обвинуваченим в апеляційній скарзі та заявлені при апеляційному розгляді, підлягають ретельній перевірці при новому розгляді.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 28 січня 2019 року, яким ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за 2 ст.185 КК України, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4