Справа №639/3478/19
Провадження №1-кс/639/1771/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2019 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ув`язненого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представника Харківської медичної частини №27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання ув`язненого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке подано в порядку ст. 206 КПК України щодо ненадання ув`язненому необхідної медичної допомоги в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», -

в с т а н о в и в:
На розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла скарга ув`язненого ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України щодо ненадання ув`язненому належної медичної допомоги під час утримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

В обґрунтування скарги зазначено, що у сукупності з численними висновками лікарів спеціалістів вузької спеціалізації, підтверджуючих його критичний стан здоров`я. Медичною документацією підтверджується наявність у нього тяжких захворювань, таких як ВІЛ інфекція, гепатит С, а також туберкульоз.

Під час судового засідання ув`язнений ОСОБА_3 зазначив, що з 05.05.2019 року він відбуває покарання у ДУ «Харківський слідчий ізолятор», за вироком суду, який набрав законної сили. За цей період часу в нього тільки напередодні засідання взяли кров на аналіз, більше ніяких обстежень йому не проводилось. Також пояснив, що раніше він перебував на обліку в обласній лікарні у м. Києві як ВІЛ інфікований та особа, яка має захворювання на гепатит С. З 2017 року хворіє на туберкульоз, останнє обстеження (флюорографію) йому робили при затриманні та розміщенні у Київському слідчому ізоляторі 27 лютого 2019 року.
Ув`язнений ОСОБА_3 просить зобов`язати адміністрацію ДУ «Харківський слідчий ізолятор» забезпечити йому надання своєчасної та належної медичної допомоги з проходженням необхідних медичних діагностик та обстежень, для подальшого направлення його в місця позбавленням волі зі спеціалізованими медичними умовами та недалеко від місця проживання його батьків.

У зв`язку із вищенаведеним ув`язнений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4 доводи скарги підтримали та просили скаргу задовольнити.
У судовому засіданні представник Харківської міської медичної частини №27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях ОСОБА_6 проти задоволення скарги заперечував, пославшись на той факт, що ув`язненому ОСОБА_3 надається необхідна медична допомога в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Представником надано пояснення, що ув`язнений ОСОБА_3 був направлений до Харківської міської медичної частини №27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях 22.05.2019 року, після того як він вжив велику кількість ліків та йому була надана необхідна медична допомога. Після цього ув`язнений надав медичну документацію про наявність в нього захворювань, а саме: висновок фтизіатра та інфекціоніста, де вказано, що він хворіє на гепатит С та має ВІЛ інфекцію, а також з 2017 року поставлено діагноз - закрита форма туберкульозу.

Представник Харківської міської медичної частини №27 ОСОБА_6 пояснив, що ОСОБА_3 перебуває у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» транзитом, та 02.06.2019 ув`язнений ОСОБА_3 буде етапований до ДУ «Первомайська ВК (№117)» для відбування покарання, де має проводитись необхідне медичне обстеження та ув`язненому надана медична допомога. 24.05.2019 року ув`язненим ОСОБА_3 надано медичним працівникам письмову заяву про те, що він за час перебування під наглядом лікарів медичної частини №27 отримав необхідну медичну допомогу, претензій до медичних працівників не має.

Під час судового засідання прокурор вважав скаргу такою, що не підлягає задоволенню, оскільки ув`язнений ОСОБА_3 не тривалий час перебуває в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та за час його перебування в установі йому надається необхідна медична допомога.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали та надані до суду докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі.

Держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги (п. 72 рішення ЕСПЛ від 18.12.2008 року у справі «Ухань проти України», заява №30628/02).

Положеннями статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст.ст. 6, 39, 72 Основ законодавства України про охорону здоров`я, передбачено, що особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.

Відповідно до пункту 2.3 Розділу ІІ «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, МОЗ України №239/5/104 від 10.02.2012 року, медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.
Під час медичного обстеження особи, узятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво СІЗО подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування.
У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я.
Відповідно до пункту 138 рішення ЄСПЛ від 15.05.2012 року у справі «Каверзін проти України» (Kaverzin v. Ukraine), заява № 23893/03, надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави (див., наприклад, рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Ухань проти України» (Ukhan v. Ukraine), заява № 30628/02, пп. 72-74, з подальшими посиланнями). Встановлюючи те, чи виконали державні органи свої обов`язки з надання медичної допомоги особі, яка перебуває під вартою і під їхнім контролем, Суд має оцінити якість медичних послуг, наданих такій особі з урахуванням стану її здоров`я та «практичних вимог ув`язнення», і, якщо її було позбавлено адекватної медичної допомоги, з`ясувати, чи становило це нелюдське і таке, що принижує гідність, поводження на порушення статті 3 Конвенції (див. рішення у справах «Сарбан проти Молдови» (Sarban v. Moldova), заява №3456/05, п.78, від 4 жовтня 2005 року «Алексанян проти Росії» (Aleksanyan v. Russia), заява №46468/06, п.140, від 22 грудня 2008 року, і «Євген Олексеєнко проти Росії» (Yevgeniy Alekseyenko v. Russia), заява №41833/04, п.104, від 27 січня 2011 року).
Згідно наданих представником Харківської міської медичної частини №27 філії ЦОЗ ДКВС України в Харківській та Луганській областях ОСОБА_6 пояснень, за час перебування ОСОБА_3 в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», ув`язненому надавалась необхідна медична допомога, стан здоров`я ув`язненого є задовільним та будь-якої загрози його життю чи здоров`ю не має.

Враховуючи вищевикладене, дослідженими у судовому засіданні матеріалами підтверджується, що ув`язненому ОСОБА_3 надається необхідна медична допомога під час його утримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», 02 червня 2019 року засуджений буде етапований до ДУ «Первомайська ВК №117» для відбування покарання, де йому має надаватись необхідна медична допомога.
Таким чином, доводи скарги ув`язненого ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, внаслідок чого у задоволенні зазначеної скарги необхідно відмовити, за необґрунтованістю.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 206, 309, 369 372, 392 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання ув`язненого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке подано в порядку статті 206 КПК України щодо ненадання ув`язненому необхідної медичної допомоги в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 29.05.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1