Справа № 286/3831/19
У Х В А Л А

21 листопада 2019 року м. Овруч

Слідчий суддя Овруцького районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання ТОВ «Сілі-Кор» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000900 , -

ВСТАНОВИВ :

Захисник ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах ТОВ «Сілі-Кор» з клопотанням та просить скасувати арешт земельної ділянки лісового фонду, яка перебуває в користуванні ДП «Коростишівський лісгосп АПК» Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Житомироблагроліс» Житомирської обласної ради, яка розташована на території Харитонівської сільської ради Коростишівського району в кварталах 23,24 Шахворостівського лісництва площею 39,4 га та знаходиться у власності Житомирської обласної ради, який полягає у тимчасовому позбавленні права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном (у тому числі проведення на них будь-яких робіт, як то розробки піщаного кар`єру, знаття поверхневого шару грунту, видобування корисних копалин піску на вказаній земельній ділянці) та був накладений 16.12.2016 ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області у справі №280/1696/16-к у кримінальному провадженні №0000900 від 09.12.2016 з метою забезпечення речових доказів та припинення безгосподарського використання земель, видобутку, вивезення піску за межі вказаної земельної ділянки, мотивуючи тим, що при винесенні рішення про накладення арешту суд керувався тим, що кримінальне провадження було розпочато за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 240 КК України, а саме, що ТОВ «Сілі-Кор» не наділене правом займатися розробкою піщаного кар`єру на території Харитонівської сільської ради Коростишівського району в кварталах 23,24, яка перебуває в користуванні ДП «Коростишівський лісгосп АПК» Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Житомироблагроліс» Житомирської обласної ради. Проте, 12.11.2019 постановою старшого слідчого СВ Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 240 КК України, було закрито. Досудовим слідством достеменно встановлено, що ТОВ «Сілі-Кор» та його посадові особи жодних протиправних дій не вчиняли. Крім того, ТОВ «Сілі-Кор» має спеціальний дозвіл на видобування корисних копалин №5066, який дійсний до 2029 року, на загальну площу 39,4 га. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 20.10.2017 та постановою Житомирського апеляційного суду від 20.02.2019 у справі №806/1981/17 Житомирську обласну раду зобов`язано розглянути клопотання ТОВ «Сілі-Кор» від 06.06.2016 №69 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки та прийняти вмотивоване рішення про його задоволення, або про відмову в його задоволенні. Надра на земельній ділянці належать товариству, однак накладений арешт перешкоджає здійснювати останньому законну господарську діяльність. На час написання клопотання жодній особі не вручено повідомлення про підозру. Починаючи з 2016 року всі сліди на частині земельної ділянки, на якій проводився видобуток, було знищено природнім шляхом. Відповідно земельна ділянка не є фактично будь-яким доказом.

В судовому засіданні захисник клопотання підтримав, з підстав наведених у ньому.

Слідчий в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Його неявка відповідно до положень ст. ст.172, 174 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Прокурор в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечив, посилаючись на відсутність у ТОВ «Сілі-Кор» правовстановлюючих документів на право власності чи право користування земельною ділянкою. Наявність же спеціального дозволу на використання надр не надає права на їх використання без правовстановлюючих документів. Відповідно до норм КПК України ТОВ «Сілі-Кор» взагалі не має права звертатися до суду з даним клопотанням. Кримінальне провадження за ознаками злочинів, передбачених ст. 239-1 ч.1 та ст. 254 КК України, на даний час триває.

Заслухавши думку прокурора, захисника та дослідивши матеріали, долучені до клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

Ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 21.12.2016 у справі №280/1696/16-к було накладено арешт на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку лісового фонду, яка перебуває в користуванні ДП «Коростишівський лісгосп АПК» Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Житомироблагроліс» Житомирської обласної ради, яка розташована на території Харитонівської сільської ради Коростишівського району в кварталах 23,24 Шахворостівського лісництва площею 39,4 га та знаходиться у власності Житомирської обласної ради, який полягає у тимчасовому позбавленні права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном (у тому числі проведення на них будь-яких робіт, як то розробки піщаного кар`єру, знаття поверхневого шару грунту, видобування корисних копалин піску на вказаній земельній ділянці) з метою забезпечення збереження речових доказів та припинення безгосподарського використання земель, видобутку, вивезення піску за межі вказаної земельної ділянки. Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що представник ТОВ «Сілі-Кор» не був присутнім при розгляді питання про арешт майна, що підтверджується копією вказаної ухвали.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За положеннями ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною 2 ст. 170 КПК визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Зокрема, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.. 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК).

За приписами ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому норми ч. 2 ст. 173 КПК зобов`язують слідчого суддю при вирішенні питання про арешт майна враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з ухвали слідчого судді про накладення арешту від 21.12.2016 у справі №280/1696/16-к арешт на земельну ділянку було накладено з метою забезпечення збереження речових доказів та припинення безгосподарського використання земель, видобутку, вивезення піску за межі вказаної земельної ділянки.

Копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань підтверджує, що 09.12.2016 відомості про те, що 09.12.2016 до Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області надійшло повідомлення від оперативного працівника Коростишівського МРВ УСБУ в Житомирській області про те, що за межами с. Розкидайлівка Коростишівського району Житомирської області було виявлено екскаватор марки «VOLVO EC 240 BLC» д.н.з НОМЕР_1 , який здійснював на вказаній ділянці незаконний видобуток піску, було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000900 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240 КК України.

Відповідно, оскільки земельна ділянка була об`єктом кримінально протиправних дій арешт було накладено обґрунтовано.

Доводи захисника, що у вказаному кримінальному провадженні не повідомлялось будь-кому про підозру, не можуть бути покладені слідчим суддею в основу рішення по справі, так як арешт майна з підстав, передбачених ч. ч.2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу на певне майно, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Копія постанови старшого слідчого СВ Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області про закриття кримінального провадження по окремому епізоду від 12.11.2019, в свою чергу, підтверджує факт закриття провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 240 КК України, за відсутністю в діях ТОВ «КМБ-Бетон», ТОВ «Аерорембуд» та ТОВ «Сілі-Кор» складу кримінального правопорушення.

Однак, як вбачається з копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань триває кримінальне провадження за ознаками злочинів, передбачених ст. 239-1 ч.1 та ст. 254 КК України. Тому потреба в подальшому застосуванні цього заходу не відпала.

Посилання захисника в частині того, що відповідно до викопіювання земельної ділянки, рішень судів, географічних координат спеціального дозволу надра на земельній ділянці, на яку безпідставно накладено арешт, належать ТОВ «Сілі-Кор», що відповідно перешкоджає здійснювати господарську діяльність підприємству, слідчий суддя також не може покласти в основу рішення по справі, оскільки відповідно до положень ст. 97 ЗК України, на яку посилався захисник, як на підставу здійснення діяльності, підприємства, установи та організації, які здійснюють геологознімальні, пошукові, геодезичні та інші розвідувальні роботи, можуть проводити такі роботи на підставі угоди з власником землі або за погодженням із землекористувачем.

В судовому засіданні встановлено, що власником спірної земельної ділянки є Житомирська обласна рада, а користувачем ДП «Коростишівський лісгосп АПК». Доказів, які б вказували те, що накладений арешт перешкоджає власнику надати ТОВ «Сілі-Кор» земельну ділянку для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, у встановленому земельним законодавством України порядку, в тому числі виконати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20.10.2017 та Житомирського апеляційного суду від 20.02.2019 у справі №806/1981/17, якими Житомирську обласну раду зобов`язано розглянути клопотання ТОВ «Сілі-Кор» від 06.06.2016 №69 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки та прийняти вмотивоване рішення про його задоволення, або про відмову в його задоволенні, суду не надано.

Таким чином, аналізуючи правові відносини, що склалися, норми права, що їх регулюють, слідчий суддя приходить до переконання про передчасність клопотання та відсутність правових підстав для його задоволення.

Керуючись ст.ст.100, 170, 173, 174 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ТОВ «Сілі-Кор» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000900 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1