Справа № 308/9815/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділення Ужгородського районного управління ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна,

встановив:

З поданого клопотання та матеріалів доданих до нього встановлено, що Ужгородським районним відділенням поліції здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001004 від 21.08.2019 за ч.1 ст. 396 КК України.

В ході розслідування вказаного кримінального провадження, 21.08.2019 до Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що 12.07.2019 року за адресою: Ужгородський район с.Соломовоно, на виїзді із території України в міжнародному пункті пропуску автомобільного сполучення Чоп (ТИСА), громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запропонував інспектору прикордонної служби , який виконував службові обов`язки по охороні державного кордону, неправомірну вигоду у розмірі 100 гривень, за безперешкодний перетин кордону. 21.08.2019 в період часу із 02:28 по 03:04 год. під час проведення огляду місця події,а саме приміщення службового кабінету відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено грошову банкноту номіналом 100 (сто) гривень, серії та номер УШ 8211099, яку упаковано до паперового спец, пакету Національної поліції України, Головне слідче Управління. 22.08.2019 року грошову банкноту номіналом 100 (сто) гривень, серії та номер УШ 8211099, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову. Виявлені та вилучені незаконно виготовлені алкогольні напої є матеріальними об`єктами, які є відповідно предметом вчинення кримінального правопорушення, та як наслідок, мають значення речових доказів вчиненого злочину.

Накладення арешту на вказане майно викликано тим, що предметом вказаного кримінального правопорушення є майно, незастосування заборони на використання майна, а також заборони розпоряджатися таким майном може призвести до його втрати, відчуження, приховування, інших незаконних дій, які можуть перешкодити кримінальному провадження.

У судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

На підставі ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання без його участі.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України: арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст.98 КПК України, п.4 ч.2 ст. 167 КПК України..

У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до п. 4 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

У відповідності до ч.5 ст.171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як вбачається з матеріалів клопотання, Ужгородським районним відділенням поліції здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001004 від 21.08.2019 за ч.1 ст. 396 КК України.

22.08.2019 грошову банкноту номіналом 100 (сто) гривень, серії та номер УШ 8211099, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову.

У відповідності до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, а також те, що може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, враховуючи те, що під час проведення огляду місця події, а саме приміщення службового кабінету відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено грошову банкноту номіналом 100 (сто) гривень, серії та номер УШ 8211099, яку упаковано до паперового спец. пакету Національної поліції України, Головне слідче Управління. 22.08.2019 грошову банкноту номіналом 100 (сто) гривень, серії та номер УШ 8211099, є речовими доказами, а також містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 167, 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 21.08.2019 під час огляду місця події грошові кошти в сумі 100 (сто) гривень, а саме банківську банкноту номіналом 100 гривень серії та номер УШ 8211099, яку упаковано до паперового спец. пакету Національної поліції, Головне слідче управління №3426092.

Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1