ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2019 року Справа № 608/439/13-к

Номер провадження1/608/1/2019

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чорткові справу про обвинувачення: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мукачево Закарпатської області, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , освіта середня, не одруженого, не працюючого, судимого : 10.04.1990 року вироком Мукачівського міського суду Закарпатської області за ч.2 ст.140 КК УРСР на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 04.10.1991 року судом військового трибуналу ВЧ НОМЕР_1 за ч.З ст.140, ч.З ст.141, ч.З ст.142, ст.ст.42, 43, 44 КК УРСР на 4 роки позбавлення волі; 03.11.1992 року Личаківським окружним судом м.Львова за ст.ст.94, 43 КК України на 8 років позбавлення волі, звільненого 03.08.2000 року; 13.09.2001 року

Мукачівським міським судом Закарпатської області за

ст.395 КК України на 1 місяць арешту, 17 листопада 2008

року вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч.2

ст.259 КК України на 2 роки обмеження волі, зміненого

ухвалою апеляційного суду міста Києва від 26.01.2009 року,

якою дії ОСОБА_4 перекваліфіковано на ч. І ст. 259 КК

України і призначено покарання 3 роки обмеження волі;

постановою Долинського районного суду Івано-

Франківської області від 18.05.2009 року невідбуту частину

покарання замінено на 150 годин громадських робіт, які

відбув і знятий з обліку КВІ м.Мукачева 14.08.2009 року,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.14 - ч.3 ст.190, ч.І ст.353 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Органами досудово слідства ОСОБА_4 обвинувачувався в тому, що в кінці січня 2012 року перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , з метою заволодіння чужим майном ввів в оману ОСОБА_5 , повідомивши йому завідомо неправдиві відомості про те, що він є генералом Збройних сил України, членом Ради національної безпеки та оборони України та пред`явив ОСОБА_5 , фотокартки, на яких він зображений у формі генерала Збройних сил України, які начебто підтверджують його справжній статус і якого ОСОБА_5 сприйняв за службову особу.

В подальшому ОСОБА_4 з метою заволодіння чужим майном шляхом обману запропонував ОСОБА_5 або його знайомим свої послуги по працевлаштуванню на керівні посади в державних органах та сприянні в отриманні великих державних замовлень на виготовлення та встановлення дверей та вікон.

ОСОБА_5 , знаючи, що його товариш ОСОБА_6 , який займає посаду начальника слідчого відділення Борщівського РВ УМВС України в Тернопільській області, є одним із кандидатів на вакантну посаду начальника Борщівського РВ УМВС України в Тернопільській області, довіряючи ОСОБА_4 та сприймаючи його, як високого посадовця із вищого державного органу, попросив посприяти в призначенні на посаду керівника вказаного органу ОСОБА_6 .. На вказане прохання ОСОБА_4 погодився, хоча насправді не мав намірів та можливості сприяти у призначенні на посаду ОСОБА_6 .. Після цього, ОСОБА_5 розповів про розмову з ОСОБА_4 своєму товаришу ОСОБА_6 ..

В кінці лютого 2012 року ОСОБА_4 отримав від невстановленої слідством особи інформацію, що ОСОБА_6 подав рапорт на вакантну посаду начальника Борщівського РВ УМВС України в Тернопільській області, який погоджено з керівництвом УМВСУ в Тернопільська області. Надалі, не вчинивши жодних дій, спрямованих на призначення ОСОБА_6 на керівну посаду, ОСОБА_4 зателефонував до ОСОБА_5 та повідомив завідомо неправдиві відомості, що питання про призначення ОСОБА_6 начальником Борщівського РВ УМВС Україна Тернопільській області вирішено і за це необхідно передати грошові кошти в розмірі 20 000 доларів США.

В останніх числах лютого 2012 року ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , що питання про призначення його на посаду вирішено, оскільки він подав рапорт, погоджений керівництвом УМВС України в Тернопільській області, за що необхідно передати ОСОБА_4 вказану суму. Однак, ОСОБА_6 , вважаючи, що ОСОБА_4 має намір шляхом обману заволодіти його коштами, відмовився від їх передачі. Про відмову ОСОБА_6 від послуг по сприянню в призначенні на посаду та оплату послуг ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_4 .. Останній доводячи до кінця свої злочинні наміри направлені на заволодіння коштами ОСОБА_6 знову повідомив неправдиві відомості, що ним вчинено всі дії для призначення на посаду і настоював на передачі йому коштів.

ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_6 відмовився передавати 20 000 доларів США, що в перерахунку на гривні становить 159 680 грн, що в 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Крім того, в кінці січня 2012 року у ОСОБА_4 виник злочинний намір направлений на самовільне присвоєння владних повноважень з метою подальшого вчинення суспільно-небезпечного діяння.

Під час вчинення шахрайських дій направлених на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_4 в кінці січня 2012 року перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , повідомив ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 завідомо неправдиві відомості про те, що він є генералом Збройних сил України, членом Ради національної безпеки та оборони України. В підтвердження своїх слів ОСОБА_4 пред`явив фотокартки, на яких він зображений у формі генерала Збройних сил України, які начебто підтверджують його справжній статус.Таким чином, ОСОБА_4 з метою вчинення в подальшому суспільно-небезпечного діяння-заволодіння чужим майном, шляхом обману вводив ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в оману, які помилково сприйняли його за службову особу.

Органами досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачувався у вчиненні злочинів передбаченого ч.2 ст.15-ч.3 ст.190 КК України, тобто в закінченому замаху на заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно у великих розмірах та вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.353 КК України, тобто самовільне присвоєння владних повноважень або звання службової особи, поєднане із вчиненням будь яких суспільно небезпечних діянь.

14 лютого 2014 року державним обвинувачем прокурором Чортківського району ОСОБА_9 було змінено обвинувачення пред`явлене органами досудового слідства за ч.2 ст.15 ч.3 ст.190, ч.1 ст. 353 КК України на нове за ч.1 ст.14-ч.3 ст.190 КК України, тобто готування до злочину направленого на заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене у великих розмірах та заволодіння чужим майном, шляхом обману, оскільки ОСОБА_4 вводив в оману ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які помилково сприйняли його за службову особу, та вчинив злочин передбачений ч.1 ст. 353 КК України, тобто самовільне присвоєння владних повноважень або звання службової особи, поєднане з вчиненням будь яких суспільно небезпечних діянь.

Підсудний ОСОБА_4 своєї вини у злочинах по яких йому пред"явлено обвинувачення не визнав, на підставі ст.63 Конституції України відмовився від дачі показань, як на досудовому слідстві як обвинувачений так і в судовому засіданні відмовився. Щодо допиту його на досудовому слідстві в якості підозрюваного, ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що його покази не відповідають дійсності та дані ним під тиском. Крім того в матеріалах кримінальної справи є ряд процесуальних документів на яких ґрунтується обвинувачення, яких він не підписував і слідчих дій згідно яких не проводилось, в тому числі не його підпис на протоколі допиту підозрюваного.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінальної справи за відсутності складу злочину.

Прокурор заперечував щодо заявленого клопотання та вважає, що під час слухання справи була доведена вина ОСОБА_4 у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст14- ч.3 ст. 190 та ч.1 ст. 353 КК України, а тому просив в клопотанні відмовити.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, в своїй заяві адресованій суду, просив справу слухати у його відсутності щодо покарання покладався на думку суду.

Суд, заслухавши думку прокурора, підсудного, допитавши свідків, потерпілого, дослідивши матеріали справи, давши судове доручення, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається, лише тоді, коли неповнота або неправильність досудового слідства, не може бути усунена в судовому засіданні.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11.02.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» містяться роз`яснення щодо повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду справи, яке допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства.

Досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК України не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, не були допитані певні особи; не витребувані й не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на новий розгляд, коли необхідність дослідження тієї чи іншої обставини випливала з нових даних, установлених при судовому розгляді.

Якщо суд має змогу усунути недоліки судового слідства під час судового розгляду справи, шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків, виклику і допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових доручень у порядку передбаченому ст.315 -1 КПК України, вчинення інших процесуальних дій, а також шляхом поновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників процесу, направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим.

Судом, 10.04.2014 року було винесено постанову, якою доручено прокурору Тернопільської області провести перевірку та прийняти рішення в порядку кримінально-процесуального законодавства відносно працівників міліції, причетних до проведення оперативних заходів та слідчих дій по вказаній справі, провести перевірку щодо законності допиту ОСОБА_4 в якості підозрюваного (з проведенням почеркознавчої експертизи підпису ОСОБА_4 на протоколах допиту його в якості підозрюваного) та перевірити чи мали місце дзвінки здійсненні ОСОБА_4 в МВС України з приводу призначення на посаду начальника міліції Борщівського району ОСОБА_6 в період з 01.12 2011 року по 01.03.2012 року та прийняття рішення згідно закону.

8 травня 2014 року заступником начальника СУ УМВС України в Тернопільській області підполковником міліції ОСОБА_10 було надіслано висновок службового розслідування від 08.05.2014 року з якого вбачається що слідчі дії у кримінальній справі №1174224 із підозрюваним ОСОБА_4 проводив заступник начальника СУ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_11 .

В своєму поясненні ОСОБА_11 , вказав, що ним проводились слідчі дії у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні шахрайських дій відносно ОСОБА_6 під час проведення досудового слідства він проводив допит ОСОБА_4 , йому роз`яснювались права підозрюваного, про що був складений відповідний протокол, також проводилась очна ставка між ОСОБА_4 та одним із свідків. Всі слідчі дії проводились із участю захисника ОСОБА_4 ОСОБА_12 . Всі документи від імені ОСОБА_4 підписувались ним особисто в його присутності. Будь яких порушень норм кримінально-процесуального законодавства під час проведення слідчих дій із ОСОБА_4 ним допущено не було. ОСОБА_11 особисто за ОСОБА_4 ніяких документів не підписував і цього ніхто не робив за нього.

Таким чином, факти неправомірних дій та неналежного розслідування кримінальної справи №1174224 свого підтвердження не знайшли, будь яких порушень в діях працівників міліції під час розслідування кримінальної справи відносно ОСОБА_4 не виявлено, розслідування проводилось в межах і з дотриманням норм КПК України.

Також в постанові про закриття кримінального провадження від 25 червня 2014 року зазначено, що 21.05.2014 року за результатами проведення досудового розслідування було прийнято рішення про закриття кримінального провадження по факту застосування працівниками УМВС України в Тернопільській області при затриманні та проведення слідчих дій з ОСОБА_4 та ОСОБА_13 недозволених методів слідства, фізичного та психологічного тиску, перевищення службових повноважень, у зв`язку з відсутністю в їх діях складу злочину передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.

Що ж стосується перевірки чи мали місце дзвінки здійсненні ОСОБА_4 в МВС України з приводу призначення на посаду начальника Борщівського РВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_6 в період 01.12.2011 року по 01.03.2012 року, то перевірити вказане також не представляється можливим, оскільки згідно повідомлення заступника директора ДМЗ начальника УЗ МВС ОСОБА_14 слідує, що телефонний номер відомчої мережі МВС України 20-02 (256-10-02) з 2005 року встановлений в залі оперативних чергових чергової частини МВС України, а відповідно до вимог Наказу МВС України від 10.11.2003 року №1323 «про затвердження інструкції про порядок обговорення телеграм, інструкції про порядок документувань розмов у чергових частинах та Правил забезпечення міжміських телефонних переговорів в органах внутрішніх справ України» зберігаються 30 діб.

Тому, судом під час розгляду даної кримінальної справи було виконано всі вимоги кримінального процесуального кодексу, а саме допитано всіх свідків зазначених в списку обвинувального висновку, дано окремі доручення згідно яких було перевірено повідомлення ОСОБА_4 про застосування до нього та до частини свідків незаконних методів розслідування, застосування незаконних заходів адміністративного впливу, доручення по встановленню дзвінків в МВС з приводу призначення на посаду ОСОБА_6 , доручення щодо проведенням почеркознавчої експертизи підпису ОСОБА_4 на протоколах допиту його в якості підозрюваного. Проте, доручення суду органами прокуратури та правоохоронних органів під час розгляду справи виконані не були.

Також, змінене прокурором обвинувачення не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, а саме, в обвинуваченні не розкрито зміст шахрайських дій ОСОБА_4 з врахуванням зібраних в судовому засіданні доказів, (в тому числі розшифровки телефонних вхідних дзвінків ОСОБА_6 та його пояснень, що він не розмовляв із ОСОБА_4 , однак вважає що це він йому телефонував), не конкретизовано суть обвинувачення. Така кваліфікуюча ознака як повторність нічим не підтверджена і не мотивована.

З пояснень потерпілого ОСОБА_6 даних в судовому засіданні вбачається, що йому спричинена тільки моральна шкода, яка полягає в тому, що він змушений був добровільно подати рапорт відмовитися від керівної посади. Однак, з матеріалів справи та пояснень самого потерпілого даних в судовому засіданні вбачається, що він рапорт писав значно раніше ніж рапорт - повідомлення про здійснення відносно нього незаконних дій, де зазначав про телефонну розмову з працівником управління кадрового забезпечення про подання та оформлення документі як кандидата на посаду начальника Борщівського РВ УМВСУ в Тернопільській області.

А тому враховуючи вище наведене, суд вважає, що при зазначених обставинах суд не може завершувати розгляд справи і прийняти законне і справедливе рішення, оскільки

неповнота досудового слідства не може бути усунена в судовому засіданні, а тому справа підлягає поверненню на додаткове розслідування.

Також, слід врахувати, що надання судом вказівок про проведення слідчих дій при додатковому розслідування справи, є правом, а не обов`язком суду, тому при проведенні додаткового розслідування справи не можна обмежуватись виключно вказівками суду, а слід виконувати всі необхідні слідчі дії, зокрема усунути порушення закону, на які суд у своїй постанові не вказав, але які можуть бути виявлені при повторному направленні справи до суду.

Керуючись ст. 281 КПК України (1961 року), ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 в злочинах, передбачених ч.1 ст.14 - ч.3 ст.190, ч.І ст.353 Кримінального кодексу України, повернути на досудове розслідування.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у вигляді тримання під варту змінити та негайно звільнити ОСОБА_4 з під варти з зали суду

Строк оскарження постанови сім діб з дня її винесення в Тернопільський апеляційний суд через Чортківський районний суд.

Суддя: (підпис)

копія вірна:

Постанова набрала законної сили "____"______________2019 року.

Оригінал постанови знаходиться в матеріалах кримінальної справи № 608/439/13-к, яка зберігається в архіві Чортківського районного суду Тернопільської області.

Суддя: ОСОБА_1
Копію постанови видано "____"_______________2019 року.

Секретар: