УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/18183/17

Провадження №: 1-кп/755/421/19

"11" жовтня 2019 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні питання можливості продовження судового розгляду у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0015210 від 10.11.2017 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185КК України, у ракурсі обставин установлених в ході виконання судового доручення в цій справі стосовно особи, якій висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, встановив :

30.11.2017 в провадження суду надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Смільченці, Лисенського р-ну, Черкаської обл., громадянина України, безробітного, з повною середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

Ухвалою головуючого судді у справі від 04.12.2017 призначено у рамках цього кримінального провадження підготовче судове засідання.

Судовим рішенням від 12.12.2017 призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акта у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0015210 від 10.11.2017 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185КК України, з тих підстав, що наявний у провадженні обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК.

Ухвалою суду від 17.04.2018 оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На виконання указанного судового рішення відділом карного розшуку управлінням поліції було заведено ОРМ категорії «Розшук» № 04-353/18, та було закрито 27.06.2019, так, як у ході розшуку, відповідно до даних наданих начальником Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 у листі від 27.06.2019 № 4353/125/50-2019, було установлено, що обвинувачений ОСОБА_4 не приїздив ніколи до міста Києва, а цей злочин, тобто, той, обвинувачення по якому висунуто в обвинувальному акті складеному 28.11.2017 слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 та погодженому прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , у дійсності учинив ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у час затримання назавався даними свого брата ОСОБА_4 (а.п. 137).

З пояснень ОСОБА_4 наданих ним у рамках ОРМ категорії «Розшук» № 04-353/18 убачається, що він у повній мірі підверджує дані установлені та наведені у листі начальника Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 від 27.06.2019 № 4353/125/50-2019 (а.п. 138-140). Крім цього, він відмітив, що уже тривалий час не має змоги віднайти свій паспорт.

Також у ході розшуку було установлено, на підставі даних Лисянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану, що факту зміни ПІБ ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 2001 року по 02.03.2018 не виявлено, однак установлено на підставі автового запису про шлюб № 26 від 13.01.201 року зміну прізвища ОСОБА_8 з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 » (а.п. 141).

Тим самим, на підставі матеріалів ОРМ категорії «Розшук» № 04-353/18, є установленим (дійсним) з 27.06.2019 факт того, що указане в обвинувальному акті у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0015210 від 10.11.2017 ПІБ обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не є дійсним.

З огляду на, що у світлі цих фактичних обставин судом поставлено на обговорення питання щодо можливості продовження судового розгляду у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0015210 від 10.11.2017 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185КК України, у ракурсі обставин установлених в ході виконання судового доручення в цій справі стосовно особи, якій висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Прокурор групи прокурорів прокурор Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 у судовому засіданні в ході обговорення указаного питання указала, що дійсно, на сьогодні установлено, факт того, що вище наведені обставини установлені у ході ОРМ категорії «Розшук» № 04-353/18, є дійсними, разом з тим, у порядку ст.ст. 338-340 КПК, жодних зі дій навендних в цих статях вона, як прокурор, змоги учинити, в силу специфіки сиутації, що склалася в цій справі, змоги не має, як і правових підстав для оголошення розшуку. Зміна не належного обвинуваченого на належного КПК не передбачено, тож по суті урегулювання цієї проблематики питання покалалася на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку прокурора, вивчивши наявні матеріали, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

У цій ситуації, у ході ОРМ категорії «Розшук» № 04-353/18 з`ясовано, що достовірним ПІБ обвинуваченого, який учинив крадіжку, відомості за фактом якої унесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0015210 від 10.11.2017, є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_7 та ОСОБА_4 є братами.

Під час затримання ОСОБА_7 назвався ПІБ ОСОБА_4 .

ОСОБА_7 своїм паспортом тривалий час не користується, та не може указати дійсне його місце знаходження, як наслідок ця обставина, власне, сприяла настанню в цій справі сиутації, яка аналізуються судом в цьому судовому рішенні.

Тим самим, з 27.06.2019, тобто після призначення справи до судового розгляду, згідно ухвали від 12.12.2017, є дійсним факт того, що обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст. 291 КПК.

Даний факт не був дійсним станом на 12.12.2017.

Тим самим, з 27.06.2019 рішення про призначенння судового розгляду на підставі обвинувального акта у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0015210 від 10.11.2017 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185КК України, з тих підстав, що наявний у провадженні обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК, є помилковим.

Однак, як має діяти суд, у такій ситуації, КПК України прямо не регламентує, та і не може регламентувати, так як вся структура кримінального процесуального законодавства України лежить на загальному припущенні (ст.ст. 8, 9 КПК України), що державні органи діють сумлінно.

Однак, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

З огляду на що, суд застосовуючи, у цій ситуації, загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, уважає наявними підстави для закриття судового провадження та повернення самого кримінального провадження прокурору для здійснення у ньому дій регламентованих кримінальним процесуальним законодавством, у т.ч. за потреби, і шляхом відновлення досудового розслідування через призму загальних засад кримінального провадження, визначених частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Так, для прикладу, орієнтиром такого типу вирішення проблематики питання, суд спримає положення п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК, які передбачають, що у підготовчому судовому засіданні суд має право відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Адже, жодна з підстав визнаечних статтею 284 КПК України для закриття кримінального провадження, у цій сиутації, відсутня.

Прийняття судового рішення про повернення обвинувального акту не дасть змогу виконати у проваджені вимоги ст. 2 КПК, так як унеможливить відновлення досудового розслідування.

Визначаючись з доречністю закриття судового провадження, суд ураховує таке.

У провадженні призначено його судовий розгляд, який має завершитися певним кінцевим процесуальним рішенням.

Як уже указувалося судом жодного з процесуальних рішень регламентованих ст. 284 КПК суд прийняти змоги не має, а тому визначаючись з порядком вирішення цієї проблеми суд ураховував практику суддів касаційної інстанції сформовану ними у подібних ситуацях, хоча і не тотожних.

Так, в ухвалі ВС від 19.02.2019 по справі № 569/17036/18 (№ в ЄДРСР 79957677) сформовано правовий висновок проте, що якщо після призначення судового засідання буде встановлено, що апеляційний розгляд здійснюється за апеляційною скаргою на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд має постановити ухвалу (судове рішення) про закриття апеляційного провадження.

Аналогічний підхід був застосований Великою Палатою Верховного Суду, яка вважала за необхідне закрити касаційне провадження, відкрите за скаргою на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (постанова від 23 січня 2019 року у справі № 738/1482/16-к).

У справі № 761/10509/17 Велика Палата Верховного Суду постановою від 15.05.2019 закрила касаційне провадження у справі саме, як помилково відкрите.

Переглянути ухвалу від 12.12.2017 за нововиявленими обставинами суд також змоги не має, з огляду на норми ст.ст. 459-467 КПК.

Як наслідок, урегульовуючи у такій спосіб проблематику питання, яка виникла, у цій ситуації, суд ураховує, що концепцію якості закону, зокрема пов`язують з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Особа не може бути жертвою колізій діючого законодавства, або ж системних змін законодавства у питанні підслідності через те, що національне законодавство припустило неоднозначне та множинне тлумачення прав та обов`язків осіб. Вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи, з урахуванням того, що національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для особи підхід.

У цій ситуації, такий спосіб урегулювання проблеми, є найбільш сприятливий, оскільки забезпечить захист правав та свобод, як ОСОБА_4 , який, як виявилося до крадіжки, жодного відношення не має, та став жертвою дій свого брата, так і потерпілого Дошкільного навчального закладу № 655, так як дасть змогу установити дійсного винуватся крадіжки майна цієї юридичної особи, а тому суд вважає за можливе саме так урегулювати це питання.

Також слід урахувати, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Зазвичай у сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.

Справедливе застосування норм права означає, що її застосування перебуватиме у справедливому балансі з обставинами самої справи.

У даному випадку таке урегулювання проблематики ситуації, що виникла перебуватиме у справедливому балансі з обставинами самої справи.

З урахуванням наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що саме судове провадження слід закрити, з огляду на те, що рішення про призначенння судового розгляду на підставі обвинувального акта у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0015210 від 10.11.2017 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185КК України, з тих підстав, що наявний у провадженні обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК, є помилковим, та про це стало відомо 27.06.2019, у той час, як кримінальне провадження внесенедо Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0015210 від 10.11.2017 є доречним повернути прокурору для виконання вимог ст.ст. 2, 9 КПК.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 350, 369-372, 376 КПК України, суд постановив :

кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0015210 від 10.11.2017 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185КК України, повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 для здійснення у ньому дій регламентованих кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК та інших законів України, у т.ч. за потреби, і шляхом відновлення досудового розслідування через призму загальних засад кримінального провадження, визначених частиною першою статті 7 КПК.

Судове провадження № 755/18183/17 (провадження № 1-кп/755/421/19), що здійснюється саме на підставі обвинувального акта складеного 28.11.2017 слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 та погодженого того ж дня прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0015210 від 10.11.2017, закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 17:50 год. 16.10.2019.

С у д д я : ОСОБА_11