Справа № 183/2686/19
№ 1-кп/183/1015/19
В И Р О К
іменем України

25 вересня 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження № 0000465 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселівка, Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, з неповною середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 06.04.2010 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.304, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

- звільненого 18.10.2012 року умовно-достроково, строком на 1 рік 17 днів,

- 10.01.2014 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.263, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням строком на 3 роки,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , будучи особою, що раніше судима за скоєння злочину, передбаченого ст. 185 КК України, яка за правилами обчислення строку погашення судимості не погашена і не знята в передбаченому законом порядку, повторно скоїв крадіжку чужого майна за наступних обставин.

Так, в період часу з початку грудня 2018 року по початок лютого 2019 року, ОСОБА_3 , проживаючи в дачному будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_5 , у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення майна, яке знаходиться в будинку розташованому за вищевказаною адресою, реалізуючи який, в період часу з початку грудня 2018 року по початок лютого 2019 року, більш точної дати під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , проживаючи на території вказаного дачного домоволодіння АДРЕСА_3 , маючи вільний доступ до будинку, діючи умисно, з корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що його дії ні ким не будуть помічені, таємно, викрав майно, а саме:

- електропіч на 3 конфорки поєднану з духовою шафою, марки «Asel», модель «АF-0125», вартістю 1 165,32 гривень,

- водяний електричний насос, марки «Малиш», модель БВ 0,1-63-У5, вартістю 281,30 гривня,

- водяний електричний насос, марки «Харків» - «Helz», модель «БЦ1.1-20», вартістю 1 073,00 гривні, яке належить ОСОБА_5 ,

Після чого, ОСОБА_3 викрадене майно, за декілька разів реалізував, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2 519,62 гривень та місце скоєння злочину покинув.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, підтвердив, що зазначене в обвинувальному акті в повному об`ємі відображає обставини скоєного ним злочину і жодної з них він не оспорює. Показав, що, дійсно, у вказаний в обвинувальному акті період він мешкав у потерпілої, звідки викрав зазначене майно, яке він продав односельчанам приблизно за 1000 гривень, отримані гроші витратив на власні потреби. Доповнив, що реалізував викрадене на автомобілі сусіда односельця, якому не було відомо про скоєння даного злочину. На цей час частину викраденого він повернув потерпілій. У скоєному щиро кається, запевнив суд, що повністю відшкодує завдану шкоду і більше скоювати злочини він не буде.
В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою і його дії належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що він є особою, що раніше судима і, як обставину, що обтяжує його покарання визнає рецидив злочинів.

Разом з тим, обвинувачений вину визнав повністю, скоєний ним злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, на обліках у лікарів психіатра, нарколога не перебуває (а.п.42,43,44), за місцем мешкання він характеризується задовільно (а.п.49), потерпіла претензій до нього не має та на суворому покаранні не наполягає.

Щире каяття ОСОБА_3 , добровільне часткове відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушення, визнаються обставинами, що пом`якшують його покарання.

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, внаслідок чого, суд вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, що буде співрозмірним та достатнім для досягнення мети покарання та запобігання вчиненню нових злочинів.
Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було проведено судово-товарознавчу експертизу № 2048-19 вартість якої складає 314 гривень (а.п.36), які підлягають стягненню з обвинуваченого в силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені підлягає вирішенню, згідно з положенням ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази:

- гумовий шланг для поливу, довжиною 15 м, діаметром 30 мм, електропіч з духовою шафою, марки «Asel», модель «АF-0125», білого кольору, поливний електричний насос, марки «Малиш», модель БВ 0,1-63-У5 - залишити потерпілій ОСОБА_5
- автомобіль марки "ІЖ-21251-010", білого кольору, д/н НОМЕР_1 - залишити власнику ОСОБА_6
- автомобіль марки "ВАЗ 21051", червоного кольору, д/н НОМЕР_2 - залишити власнику ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта, у сумі 314 гривень.

Копію вироку вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , негайно.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1