справа № 208/4501/19
№ провадження 1-кс/208/2048/19
УХВАЛА
Іменем України

13 липня 2019 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України в межах кримінального провадження № 0001354 від 08.07.2019 року, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

встановив:
Слідчий звернувся до суду вищезазначеним клопотанням, пославшись на те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєні тяжкого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання, просив застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор підтримала клопотання слідчого та просила його задовольнити з підстав, наведених у його мотивувальній частині.

Підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що підозра є обґрунтованою, він повернув те, що вкрав, але він не має наміру переховуватись від органів слідства та суду, просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту по АДРЕСА_1 , де проживає разом з матір`ю.

Захисник в судовому засіданні підозрюваного, просив обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що ризики є перебільшеними, відомостей про те, що підозрюваний намагається переховуватись від слідства, немає.

Слідчий суддя, вислухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що 07.07.2019 року приблизно о 19.10 годин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував біля житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, по віконних гратах, піднявся до вікна, розташованого на другому поверсі трьоповерхового будинку, де шляхом пошкодження москітної сітки, через відчинене вікно, проник до квартири АДРЕСА_3 вказаного будинку, яка на праві власності належить ОСОБА_7 . Скориставшись тимчасовою відсутністю останньої, таємно викрав належне потерпілій ОСОБА_7 майно, а саме: грошові кошти у сумі 5200 доларів США, купюрами номіналом в 100 доларів США, каблучку, виготовлену з золота 583-ї проби, вагою приблизно 10 грам, 3 золотих обручки, 583-ї проби кожна, вагою приблизно 3 грами кожна, 3 пари сережок, виготовлених з золота, з камінням (діамант), 583-ї проби, вагою приблизно 3 грами пара, каблучку «Царська корона», виготовлену з золота 583-ї проби, з червоним камінням (назва каміння невідома), вагою приблизно 10 грам, 3 штуки коронок, виготовлених з золота, 999-ї проби, вагою приблизно 3 грами кожна, браслет, виготовлений з золота, 583-ї проби, вагою приблизно 20 грама мобільний телефон «Lenovo» моделі А6000, IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . Після чого, ОСОБА_5 , з метою отримання реальної можливості розпоряджатися чужим майном, яким він заволодів таємно, шляхом незаконного проникнення до вищевказаної квартири, маючи намір залишити місце вчинення злочину, почав злазити по віконних гратах вікна, розташованого під квартирою потерпілої ОСОБА_7 . Однак його протиправні дії були помічені сусідкою потерпілої - свідком ОСОБА_8 , яка почала вимагати припинення злочинних дій останнього. В цей момент, у ОСОБА_5 , незважаючи на вимоги свідка ОСОБА_8 , зупинитись та повернути викрадене ним майно, утримуючи його при собі, побіг у невідомому напрямку, тим самим залишив місце вчинення злочину, отримавши реальну можливість розпоряджатися викраденим майном, тобто довів свій протиправний умисел до кінця, завдавши майнової шкоди потерпілій ОСОБА_7 .

За даним фактом СВ Кам`янського ВП 08.07.2019 р. відомості було внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0001354 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

13 липня 2019року ОСОБА_5 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

13.07.2019р. слідчий СВ Кам`янського ВП звернувся до суду з погодженим з прокурором клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи вимоги ч.1 та ч.2 ст.177 КПК України, на стадії досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя вважає, що він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів кримінального провадження, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, доходить до висновку про наявність достатньої кількості доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йомукримінального правопорушення.

Слідчий у своєму клопотанні та прокурор у судовому засіданні, як на наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, послались на те, що ОСОБА_5 може:
переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (підозрюваний ОСОБА_5 не має міцних сталих соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, вчинив тяжкий злочин, в період відбуття покарання призначеного з випробуванням, що вказує на те, що він не дотримується суспільних норм поведінки та моралі, існує ризик того, що він у подальшому не буде дотримуватись покладених на нього обов`язків та буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання за вчинений ним злочин)

-незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні;
-вчинити інше кримінальне правопорушення (Підозрюваний ОСОБА_5 вже не вперше вчинює кримінальні правопорушення, при цьому не маючи постійного місця роботи та заробітку, що вказує на те, що він й у подальшому буде вчинювати кримінальні правопорушення майнової спрямованості з метою заробітку коштів).
Слідчий суддя вважає реальними, обґрунтованими та доведеними ризики, перелічені в п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КК України
Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Враховуючи, що санкція ч.3 ст.186КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8років, слідчий суддя не вбачає наразі іншої можливості запобігти ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування у інший спосіб, ніж тримання його під вартою.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим клопотання слідчого про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті. Частиною 4 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя при постанові ухвали про застосування запобіжного заходу має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо злочину, вчиненого із застосування насильства або погрозою його застосування; щодо особи, стосовно якої в цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, встановлюється у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткових мінімумів.

Слідчий суддя вважає, що з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, встановленими під час судового засідання ризиками, розмір застави повинен складати вісімдесят прожиткових мінімумів, що на дату розгляду клопотання становить 153680,00 грн., що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись статтями 176-179, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя -

постановив:
Клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09 вересня 2019 року.
Відповідно до норм ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, визначити розмір застави 153 680 гривень.
У разі внесення застави на депозитний рахунок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, вважати, що до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді застави та покласти на нього наступні зобов`язання, які він повинен буде виконувати строком по 09.09.2019 року:
- з`являтися за першим викликом до слідчого, прокурора, або суду;
- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, або суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1