Справа № 462/4179/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/603/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у кримінальному проваджені №0000127 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ,
та
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
представника відділу у
справах дітей Залізничної
районної адміністрації ОСОБА_11 ,
апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 на вирок Залізничного районного суду м.Львова від 27 травня 2019 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

вироком Залізничного районного суду м.Львова від 27 травня 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового приєднання покарання, приєднати частково покарання за даним вироком до покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 1.09.2017 року і остаточно призначено покарання у вигляді 7 (семи) років 1 місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 вираховано з часу тримання його під вартою з 25.06.2016 року.
Зараховано ОСОБА_6 відбуття покарання період часу попереднього ув`язнення з 25.06.2016 року у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України(в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року), з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_6 судом не обиралась.
ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, обране за даним вироком, більш суворим покаранням за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 14.07.2017 року, остаточно призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 вираховано з часу тримання його під вартою з 29.05.2017 року.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року) зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 29.05.2017 року по 19.12.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_7 судом не обиралась.
Стягнуто з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 солідарно на користь ОСОБА_12 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 7000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 солідарно на користь ОСОБА_13 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2000грн., в рахунок моральної шкоди 500 грн.
Згідно з вироком ОСОБА_6 12 січня 2016 року, близько 21.00 год., перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Чуваська, 29, за попередньою змовою в групі із ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, з корисливих мотивів, таємно заволоділи велосипедом марки «AVANTI FORCE», вартістю 3500 гривень та велосипедом марки «AUTHOR TROPHY 2», вартістю 3500 гривень, які в подальшому збули у ломбардне відділення «Скарбниця» по вул. Княгині Ольги, 114 у м.Львові, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 7000 гривень.
Крім того, 21.01.2016 р. близько 00.00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Чуваська, 29, за попередньою змовою в групі із ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, з корисливих мотивів, таємно заволоділи велосипедом марки «Electra Ghostider 29», вартістю 12000 гривень, який в подальшому разом збули у ломбардне відділення «Скарбниця» по вул. Княгині Ольги, 114 у м.Львові, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 12000 гривень.
На вирок суду захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати даний вирок та ухвалити виправдувальний вирок.
В обґрунтування покликається на те, що вищенаведений вирок є необґрунтованим, та таким, що не відповідає дійсності самих подій, які безпосередньо досліджувались під час судового розгляду в суді першої інстанції, неповнота розгляду справи, невідповідності висновків суду викладених в судовому рішенні фактичним обставинам справи, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що судом не взято до уваги та не викладено у вироку те, що стороною державного обвинувачення під час судового слідства в суді першої інстанції, яке тривало фактично 3 (три) роки, не надано жодного доказу, щодо причетності ОСОБА_6 до вчинення даних кримінальних правопорушень. Більше того, потерпілі в судовому засіданні надали пояснення про те, що не бачили хто вчинив крадіжку, обвинуваченого ОСОБА_6 не знають, в своєму будинку ніколи його не бачили, а тому даний доказ стороною захисту не оспорювався. Крім того, потерпілі вказували, що на місце вчинення злочину вилучено сліди пальців рук осіб, які могли вчинити вищенаведений злочин, проте дані відбитки не співпали з слідами рук підзахисного. Також, судом першої інстанції не взято до уваги, що на момент допиту ОСОБА_6 він перебував у статусі неповнолітнього, а тому усі слідчі дії проводились з порушенням вимог п.1 ч.2 ст. 52 КПК України, де участь захисника та законного представника є обов`язковими.

Заслухавши доповідь судді, виступ обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також їх захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який заперечив апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, при обставинах викладених у вироку, ґрунтується на зібраних у встановленому порядку та досліджених у судовому засіданні доказах.

Зокрема, вина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджується покладеними в основу вироку наданими у судовому засіданні в суді першої інстанції показами потерпілого ОСОБА_12 ; потерпілого ОСОБА_13 ; свідка ОСОБА_14 ; а також належними та допустими доказами дослідженими судом, а саме: протоколом прийняття заяви ОСОБА_12 від 12.01.2016 року; відповіддю Ломбарду "Заставно-Кредитний Дім" від 19.04.2016; протоколом слідчого експерименту з ОСОБА_15 від 30.06.2016р. та фото таблицею до нього; протоколом слідчого експерименту з ОСОБА_6 від 29.07.2016 року та фото таблицею до нього; протоколом прийняття заяви ОСОБА_13 від 26.01.2016 року; відповіддю Ломбарду "Заставно-Кредитний Дім" від 19.04.2016, яким суд дав належну оцінку.

Суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив усі обставини справи в їх сукупності й відповідно до ст. 94 КПК України дав оцінку наведеним доказам, визнавши їх належними, допустимими, достовірними, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

З урахуванням наведеного колегія суддів визнає правильним висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, і викладені в апеляційній скарзі доводи про незаконність судового рішення, неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, не бере до уваги як безпідставні.

У ході судового розгляду суд першої інстанції з`ясував усі обставини, які мали істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. На виконання вимог ст. 370 КПК України судом у вироку наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Щодо доводів обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_9 про те, що стороною державного обвинувачення під час судового слідства в суді першої інстанції не надано жодного доказу, щодо причетності ОСОБА_6 до вчинення даних кримінальних правопорушень є безпідставними, оскільки такі спростовують вироком суду першої інстанції в якому наявна оцінка кожного доказу наданого державним обвинуваченням.

Як вбачається з матеріалів справи, органи досудового розслідування і суд першої інстанції дослідили у справі всі ті обставини, які могли мати значення для прийняття рішення, а тому наведені захисником в апеляційній скарзі доводи про обвинувальний ухил при розслідуванні справи та її розгляді в суді є необґрунтованими.

Посилання апелянта на те, що допит ОСОБА_6 та слідчий експеримент проведений 29 липня 2016 року містять порушення вимог кримінального процесуального законодавства, зокрема такі дії проведені без участі захисника та законного представника, то такі спростовуються наступним.

Так, 28 червня 2016 року постановою слідчого ОСОБА_16 залучено ОСОБА_17 як представника неповнолітнього свідка ОСОБА_6 .

25 червня 2016 року ОСОБА_6 подав заяву про залучення до проведення окремих слідчих дій в якості захисника адвоката ОСОБА_18 (т.1 а.с.110-113).

29 червня 2016 року постановою слідчого ОСОБА_16 залучено головного спеціаліста відділу у справах дітей Залізничної РА м. Львова ОСОБА_19 як законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 .

30 червня 2016 року адвокату ОСОБА_9 видано доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_6 (т.1 а.с.65).

Як вбачається із матеріалів справи, в таких містяться протокол допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 30 червня 2016 року (т.1 а.с.74-76), під час якого брали участь його захисник ОСОБА_9 , законний представник ОСОБА_17 та психолог ОСОБА_20 , а також протокол проведення слідчого експерименту від 29 липня 2016 року (т.1 а.с.119) під час якого брали участь його захисник ОСОБА_18 , законний представник ОСОБА_19 та психолог ОСОБА_20 .

Таким чином, суд першої інстанції вірно поклав в основу вироку вищенаведені докази, оскільки такі дії проведені відповідно до чинного кримінального процесуального закону.

Суд першої інстанції при ухваленні вироку щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виконав вимоги ст. 374 КПК України, яка передбачає обов`язок суду у мотивувальній частині вироку обґрунтувати прийняте ним рішення із наведенням відповідних підстав.

Таким чином доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, у зв`язку з чим такі до задоволення не підлягають.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає апеляційна скарга є необґрунтованою й доходить висновку, що судом вірно кваліфіковано дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , а призначене обвинуваченим покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При перевірці справи колегія суддів не виявила допущених істотних порушень кримінально-процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які тягнули б за собою скасування вироку.

Вирок суду постановлений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Залізничного районного суду м.Львова від 27 травня 2019 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4