Справа № 487/8407/19
Провадження № 1-кс/487/8844/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.12.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,, скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві ОСОБА_4 від 22.10.2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесені до ЄРДР 30.08.2019 року, за №0000271 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 371 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
13.11.2019 року, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою, якою просив скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 про відмову у визнані потерпілим від 22.10.2019 року у кримінальному проваджені №0000271 від 30.08.2019 року.

В обґрунтування скарги зазначив, що Другим СВ СУ ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000271 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 371 КК України, за його заявою відносно співробітників УСБУ в Одеській області.

При здійснені досудового розслідування у даному кримінальному провадження, 22.10.2019 року слідчим було винесено Постанову про відмову у визнанні його потерпілим у зв`язку із відсутністю в матеріалах провадження даних щоб свідчили про завдання йому будь-якої шкоди.

Зазначену постанову ваважає необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки суперечить вимогам чинного законодавства та обмежує його у процесуальних правах.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , обставини викладені у скарзі підтримав, просив про її задоволення.

До судового засідання слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 , не з`явився, надав заяву в якій зазначив що матеріали кримінального провадження №0000271 та №0001211 в якому ОСОБА_3 визнано потерпілим, були об`єднанні, у зв`язку із чим вважає зазначену скаргу безпідставною.

У порядку ч.3 ст.306 КПК України, скаргу було розглянуто за відсутності представника суб`єкта оскарження.

Вислухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя, дійшов наступних висновків.

Із матеріалів скарги вбачається, що Другим СВ СУ ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000271 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 371 КК України.

22.11.2019 року слідчим Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000271 від 30.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 371 КК України, оскільки при здійснені досудового розслідування нре встановлено будь-яких достатніх та очевидних підставю що заявнику було завдано шкоду.

Згідно п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме, рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Під час винесення постанови, слідчий, виходив з того, що відповідно до ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Разом з тим, обставини, викладені у заяві ОСОБА_3 , не містять очевидних та достатніх підстав вважати, що кримінальним правопорушенням йому завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди; права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого; потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення; за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З огляду на зазначену процесуальну норму, слідчий у випадку відмови у визнанні потерпілим, виносить вмотивовано постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у п.67 рішення від 4 квітня 2006 року у справі "Шевченко проти України" розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть детально вивчені, а висновки не будуть обґрунтовані.

Дослідивши постанову про відмову у визнанні потерпілим від 22.10.2019 року на предмет її обґрунтованості, слідчий суддя приходить до висновку, що окрім посилання на положення ст.55 КПК України, слідчим зроблено загальне посилання на відсутність у матеріалах провадження даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 було завдано шкоди, однак на підтвердження такого свого висновку не навів та не послався, які саме матеріали досудового розслідування дають підстави прийти до такого висновку, які слідчі дії були ним проведені, та у сукупності свідчать про те, що ОСОБА_3 не було завдано шкоди.

Посилання слідчого на той факт, що наразі кримінальне провадження №0000271 об`єднано з кримінальним провадженням №0001211 в якому ОСОБА_3 визнано потерпілим, є неспроможними, оскільки не спростовує встановлених слідчим суддею обставин, щодо винесення оскаржуваної постанови з порушенням норм КПК України.

Окрім того, вищевказані кримінальні провадження відкриті за заявами ОСОБА_3 , які містять різні фактичні обставини, як на його думку, можливого скоєння кримінальних правопорушень, а отже на слідчого покладено обов`язок щодо їх окремої перевірки, на наявність чи відсутність факту спричинення заявнику шкоди.

З урахуванням встановленого, скарга ОСОБА_3 є обгрунтованою та підлягає задоволенню
Керуючись статтями 303-307 КПК України, слідчий суддя ,
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 22.10.2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесені до ЄРДР 30.08.2019 року, за №0000271 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 371 КК України - скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1