Житомирський апеляційний суд
Справа №274/7207/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14 листопада 2019 року, якою задоволено клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 ,

встановила:

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, вчиненого за наступних обставин.

12.11.2019 р. приблизно о 10 год. 30 хв. ОСОБА_9 , який являється працівником служби радіо-таксі «6000», на власному автомобілі «Lada Largus», д.н.з. НОМЕР_1 , прибув за викликом ОСОБА_8 до будинку №16 по вул. Червоній в м. Бердичеві, де останній розмістився в автомобілі на заднє ліве пасажирське сидіння за водієм та замовив поїздку до залізничного вокзалу м. Бердичева.

Під час руху в автомобілі у ОСОБА_8 , який в цей час знаходився в стані алкогольного сп`яніння, виник умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , під час руху по вул. Богданівській в м. Бердичеві поряд з автозаправною станцією «Денойл» ОСОБА_8 накинув ОСОБА_9 на шию шнурок від кросівок та почав його затягувати, не даючи можливості дихати ОСОБА_9 . Однак свій намір ОСОБА_8 до кінця не довів, так як шнурок розірвався на шиї ОСОБА_9 , в той час коли він намагався його послабити, та незважаючи на те, що ОСОБА_8 знову намагався схопити його за шию, ОСОБА_9 звільнився від нападника та в подальшому з іншими очевидцями затримав його.

У ході незакінченого замаху на умисне вбивство ОСОБА_8 умисно заподіяв ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді садна на передній поверхні шиї, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

12 вересня 2019 року по даному факту внесено відомості до ЄРДР за №0001259 з правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

12 вересня 2019 року ОСОБА_8 було затримано на підставі ст. 208 КПК України та йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

14 листопада 2019 року ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області було задоволено клопотання заступника начальника СВ Бердичівського ВП ГУ НП в Житомирській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 строком на 60 днів з 13 год. 05 хвилин 12 листопада 2019 року по 13 год. 05 хв. 10 січня 2020 року.

Слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а в матеріалах кримінального провадження містяться фактичні дані, які свідчать про наявність ризиків, передбачених пп. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України та які дають підстави вважати, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання ризикам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, а також докази наявні в матеріалах справи, дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_10 , перебуваючи на волі, може становити небезпеку для суспільства.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Вважає, що ухвала суду є такою, що не відповідає повноті судового розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Вважає, що обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 є дуже суворим та до нього необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вказує, що свої процесуальні обов`язки ОСОБА_8 виконує належним чином: постійно мешкає за однією адресою, із свідками у справі стосовно їх показань не спілкується, впливу на потерпілого не має.

Зазначає, що у суду немає законних підстав вважати, що ОСОБА_8 буде переховуватися від суду та слідства; знищувати, ховати або спотворювати будь-яку із речей чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки майже всі докази стороною обвинувачення вже зібрані.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника, яка підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора щодо доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, на даному етапі досудового розслідування, відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки підтверджуються матеріалами кримінального провадження, які належним чином досліджені судом у їх сукупності та їм надана оцінка.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судової справи, на даному етапі кримінального провадження, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Слідчий суддя у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону, при прийнятті оскаржуваного рішення перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.

Слідчий суддя достатньо обґрунтував свої висновки про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а зокрема те, що підозрюваний ОСОБА_8 під час досудового розслідування може становити небезпеку для суспільства, а тому існують обґрунтовані ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки його соціальні зв`язки не є стійкими та не утримують його за місцем проживання; може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неявки або несвоєчасної явки до слідчого, прокурора, суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та покарання; також підозрюваний ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, оскільки вони проживають в одному місті та їхні адреси відомі підозрюваному; а також може вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки раніше неодноразово судимий за вчинення, в тому числі насильницьких злочинів, на даний час на розгляді суду перебуває обвинувальний акт щодо останнього за вчинення тяжкого злочину (ч.2 ст.307 КК України), з цими висновками погоджується і колегія суддів.

Колегія суддів зважає і на те, що при розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14 листопада 2019 року, якою задоволено клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: