Справа № 372/2819/16-к
Провадження № 1-кп-4/19
В И Р О К
іменем України

26 липня 2019 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000494 від 06.05.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки АР Крим, громадянки України, українки, з вищою освітою, працюючої ФОП, заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
06 травня 2015 року, близько 17 год. 15 хв., водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем Форд фокус, державний номер НОМЕР_1 , рухаючись від будинку № 21 А по проспекту Дніпровському в м. Українка Обухівського р-ну Київської області по дорозі, яка примикає до вищевказаного проспекту, на порушення п. п.1.5, 2.3 б), 10.1., 10.2. Правил дорожнього руху (далі - ПДР) проявила неуважність, неправильно оцінила дорожню обстановку, на порушення п. 10.1 ПДР перед зміною напрямку руху не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не дивлячись на те, що оглядовість була обмежена автомобілем «Мерседес Віта», державний номерний знак, який здійснював в цей момент маневр повороту праворуч, з`їжджаючи прилеглої дороги на проспект Дніпровський на т-образному перехресті, здійснила поворот ліворуч, внаслідок чого сталося зіткнення із мотоциклом «АЛЬФА», без реєстраційного номеру, під керуванням ОСОБА_4 , який рухався прямо в лівій смузі по проїзній частині проспекту Дніпровського, який має по одній смузі для руху в кожному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 отримав тілесні тяжкі тілесні ушкодження у виді відкритого перелому правої стегнової кістки, рвану рану та забій лівого колінного суглобу, рвану рану середнього передпліччя, множинні синці, садна обличчя, кінцівок.

Під час руху ОСОБА_8 допустила порушення вимог наступних пунктів Правил дорожнього руху України:

-1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб неп повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»

-2.3 б) «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

-10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

- 10.2. «Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станції, та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Порушення водієм ОСОБА_8 пунктів 1.5., 2.3.б), 10.1, 10.2, ПДР України знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №100 від 16.09.2015року встановлено, що у ОСОБА_4 , 1998 року народження, згідно медичної документації, виявлені тілесні ушкодження: відкритий перелом діафізу правої стегнової кістки в середній третині зі зміщенням уламків, рвана рана передньої поверхні та забій-гемартроз лівого колінного суглобу, ускладнена явищами продуктивного синовіга і супрапателлярного бурситу, рвана рана середньої третини правого передпліччя, множинні синці, садна обличчя, кінцівок. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупим (-йми) твердим (-йми) предметом (-ами) і належать до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя у момент заподіяння (у відповідності до п. 2.1.3./м/ діючих «Правил судово-медичного визначення наявності та ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених діючим Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995р.);

Обвинувачена ОСОБА_8 в судовому засіданні провину не визнала, пояснивши суду, що 06.05.2015 року вона на своєму автомобілі «Форд Фокус» виїхала із будинку в м. Українка та мала намір виїхати на проспект Дніпровський, під`їхавши до т-образного перехрестя, зупинилася, щоб пропустити автомобіль «Мерседес Віто», який рухався по проспекту Дніпровському в напрямку с. Трипілля, та включив покажчик повороту праворуч. Під`їхавши до т-образного перехрестя водій автомобіля «Мерседес Віто» почав зменшувати швидкість руху та розпочав поворот праворуч, але не міг закінчити його, так як через припарковані автомобілі вздовж його руху після повороту, не міг проїхати, тому зупинився, щоб пропустити її автомобіль «Форд Фокус», який стояв із включеним покажчиком повороту ліворуч для виїзду на проспект Дніпровський. При цьому, вона, оцінивши дорожню ситуацію, а саме наявність вздовж проспекту Дніпровського в напрямку руху на с. Трипілля припаркованих автомобілів, наявність на дорозі самого автомобіля «Мерседес Віта», який обмежував оглядовість, зробила висновок, що у іншого транспортного засобу немає змоги проїхати по смузі руху в напрямку с. Трипілля та почала здійснювати маневр виїзду на проспект Дніпровський. Майже перетнувши роздільну смугу на проспекті Дніпровському вона побачила мотоцикл під управлінням потерпілого ОСОБА_9 , який почав застосовувати гальмування, проте, не намагався уникнути зіткнення і в цей час сталося зіткнення мотоцикла із лівою передньою частиною її автомобіля на смузі руху мотоцикла в напрямку села Трипілля, в результаті потерпілий ОСОБА_10 впав їй на лобове скло, мотоциклом їй заблокувало двері. Окрім цього, обвинувачена ОСОБА_8 зазначила, що перед виїздом на проспект Дніпровський відсутні дорожні знаки, які позначають головну та другорядну дороги, знак «Жила зона», залишився за 50 метрів позаду неї, проте за загальним правилом, яке склалося у мешканців цієї жилої зони, автомобілі, що рухаються по проспекту Дніпровському мають пріоритет в русі. Цивільний позов не визнала в повному обсязі.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_8 в судовому засідання її вина доводиться показами потерпілого, свідків, експерта.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що влітку 2015 року він після занять в художній школі, мав намір відвезти свого друга додому, десь приблизно, о 5-6 годині вечора, рухався на своєму мопеді «Альфа» із другом ОСОБА_11 , який сидів позаду, по набережній в місті Українка по головній дорозі, яка має по одній смузі руху в кожному напрямку, зі швидкістю десь 50 км/г, попереду нього, на відстані десь 6 метрів, їхало таксі «Мерседес Віто», на якому був включений покажчик повороту праворуч, і автомобіль, зменшуючи швидкість руху, почав повертати праворуч в жилу зону, вкрай дороги після повороту був припаркований автомобіль «Волга», з тієї ж вулиці, куди мав наміри повернути автомобіль «Мерседес Віто» виїздив автомобіль марки «Форд фокус» чорного кольору під керуванням обвинуваченої ОСОБА_8 , який він побачив десь за 15-20 метрів до зіткнення. Він, намагаючись оминути автомобіль «Форд», почав брати ліворуч, і гальмувати, виїхав на смугу зустрічного руху і в цей час зіткнувся із автомобілем під керуванням обвинуваченої, який своєю передньою частиною також виїхав на цю ж смугу (зустрічну для потерпілого), а середньою частиною знаходився на роздільній смузі, яка розділяє дорогу на протилежні напрямки руху. В подальшому потерпілий ОСОБА_4 зазначив, що намагався оминути автомобіль «Форд Фокус», брав лівіше, але чи виїжджав на зустрічну смугу, точно вже не пам`ятає. Зіткнення мопеда сталося з лівою передньою частиною автомобіля марки «Форд», від зіткнення він впав з мопеду на капот автомобіля обвинуваченої. Взяти праворуч для об`їзду автомобіля «Форд» він не міг, так як там ще знаходився автомобіль «Мерседес Віто», який не закінчив маневр повороту праворуч. Його друг ОСОБА_12 після зіткнення з місця дорожньо-транспортної пригоди втік, обвинувачена ОСОБА_8 та водій автомобіля «Мерседес Віта» до приїзду швидкої були з ним, залишившись на місці події, десь через 10 хвилин приїхала швидка допомога, яка забрала його в лікарню, разом з ним також поїхав чоловік обвинуваченої. В результаті ДТП він отримав відкритий перелом ноги, ушкодження голови та руки. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, він зазначив, що місяць йому довелося пробути в лікарні, до сих пір він відчуває фізичний біль в області ноги та руки, особливо при зміні погоди. Рік він не міг відвідувати шкільні заняття з фізкультури, до сих пір він не може вільно бігати, займатися спортом, що приносить йому моральні страждання, так як змінився звичайний уклад його життя. Він також зазначив, що на момент дорожньо-транспортної пригоди посвідчення водія не мав.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що влітку 2015 році десь о 15 год. дня він їхав на своєму автомобілі «Мерседес Віто» по проспекту Дніпровському в м. Українка, який має по одній смузі руху в кожному напрямку. Погода в цей день була ясною, стан дорожнього покриття без видимих недоліків. Маючи намір повернути праворуч у жилу зону, він включив покажчик правого повороту заздалегідь, зменшив швидкість руху, і, коли передні колеса його автомобіля та частина автомобіля вже повернули, з`їхали із головної дороги на другорядну, він зупинився перед самим пішохідним переходом другорядної дороги (передні колеса автомобіля перед самим пішохідним переходом, бокові дзеркала в результаті повороту вже були розвернуті так, що він не бачив головної дороги), так як із жилої зони виїжджав автомобіль «Форд», і, зрозумівши, що їхні автомобілі не зможуть роз`їхатися, так як вздовж правої частини другорядної дороги були припарковані автомобілі, мав намір пропустити автомобіль «Форд». Після того, як «Форд» проїхав, і йому вдалося повернути, він почув удар, зупинив свій автомобіль і вийшов допомогти. Свідок ОСОБА_14 зазначив, що, для того щоб їм із автомобілем «Форд» можна було роз`їхатися «Форд» повинен був проїхати вперед на головну дорогу десь на 1 метр. Коли він підбіг до місця дорожньо-транспортної пригоди, то побачив, що в переднє ліве колесо автомобіля «Форд» прийшовся основний удар, мотоцикл лежав біля передньої лівої двері автомобіля «Форд». Він звернув увагу, що відстань від задньої частини його автомобіля до смуги, яка розділяла напрямки руху була приблизно 2, 5 - 3 метри, мотоцикл мав можливість проїхати, не виїжджаючи на смугу зустрічного руху, і інший автомобіль, якщо узяв би ближче до роздільної смуги. Також зазначив, що на асфальті по проспекту Дніпровському був гальмівний шлях, який починався до пішохідного переходу. Швидку допомогу викликав свідок, обвинувачена ОСОБА_15 першу медичну допомогу потерпілому не надавала.

Таким чином, показання потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_13 узгоджуються між собою, не містять розбіжностей стосовно місця, часу та умов, за яких сталася дорожня транспортна пригода.

Свідок ОСОБА_16 зазначила, що вона 20 років знає обвинувачену, вона є її сусідкою по квартирам на одному поверсі, обвинувачена після обставин, що сталися 06.05.2015 року, під час особистого спілкування повідомляла їй свою версію події дорожньо-транспортної пригоди. Туренко допитана, як особа, що приймала участь в якості понятої, при огляді місця події показала суду, що дорожньо-транспортна пригода сталася на проспекті Дніпровському в м. Українка, учасниками якої були потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_8 . Під час складання схеми ДТП вона усно зауважила робітникам поліції, що на схемі не позначений автомобіль «Волга», який був припаркований при повороті автомобіля «Мерседес Віта» праворуч, не позначені автомобілі, що були припарковані вздовж проспекту Дніпровського, окрім цього в той час виїзд із дороги, із двору, по якій рухалася обвинувачена не був позначений дорожнім знаком «Уступи дорогу». На схемі були відображена дорожня розмітка у вигляді пішохідного переходу та роздільної смуги. Автомобіль «Мерседес Віта» знаходився на проїзній частині пр. Дніпровському, його праве переднє колесо повернуло на дорогу праворуч від нього, але маневр був не завершений на момент приїзду поліції. Відстань від автомобіля «Мерседес Віта» до лінії розмітки становила десь 70 см. Далі цей автомобіль перемістили із вказаної ділянки дороги, так як він ускладнював рух, вона особисто зазначала його місце розташування робітниками поліції. Зауважень щодо проведених замірів в неї не було та розташування інших транспортних, зокрема мотоцикла та «Форда» в неї не було. Оригінальність свого підпису на схемі підтвердила. Під час огляду місця події здійснювалося фотозйомка.

Свідок також зазначила, що вона приймала участь у слідчому експерименті, як понята, підтвердила свій підпис на протоколі слідчого експерименту, але заперечила, що їй надавалися саме ці схеми та плани для огляду.

Неповнолітній свідок ОСОБА_17 допитаний за участю свого законного представника в судовому засіданні пояснив, що він їхав зі своїм другом ОСОБА_18 на мотоциклі під керуванням останнього по проспекту Дніпровському в м. Українка. Перед ними, десь за 20 метрів, їхав автомобіль «бус» червоного кольору, який заздалегідь увімкнув поворот праворуч та розпочав виконувати маневр повороту праворуч, але не закінчив його, здійснивши десь наполовину. ОСОБА_19 почав гальмувати та взяв лівіше, після чого сталося зіткнення, проте самого зіткнення він не бачив, так як дивився праворуч. При цьому, ОСОБА_20 також підтвердив, що вздовж руху мотоцикла по проспекту Дніпровському та після повороту праворуч були припарковані інші автомобілі.

Експерт ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснив, що він працює заступником завідувача відділу авто технічних досліджень Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центу МВС України. В своїх поясненнях він зазначив, що виконавцем складеного висновку №8-02/89 він не був, був інший експерт, який на даний час звільнився. Він не надавав свою експертизу і надати відповіді на питання які були зазначені в експертизі він надати не має можливості, також він не міг пояснити, чи експертиза була проведена після винесення постанови слідчого. Даний висновок він не можу підтвердити, так як він його не складав та не підписував.

Окрім цього, вина обвинуваченої ОСОБА_8 підтверджується сукупністю письмових доказів.

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та ілюстрованої таблицею до нього, від 06.05.2015 дані яких стосовно місця, взаємного розташування транспортних засобів обвинуваченої та потерпілого, їхнього розташування відносно дорожньої розмітки, характеру пошкоджень, збігаються із показаннями свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_14 , та вказують на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася на проспекті Дніпровському 21, в м. Українка Обухівського району при виїзді із т-образного перехрестя. Дані фото таблиць узгоджуються також із показаннями потерпілого ОСОБА_23 , який зазначив, що ним не здійснювався виїзд на зустрічну смугу, а зіткнення сталося на його полосі руху ( т.1 а. с. 138-153).

Суд звертає увагу, що в протоколі огляду місця ДТП (а.с. 138-153) не зазначені припарковані транспортні засоби вздовж проспекту Дніпровського та після з`їзду з нього по правій стороні прилеглої дороги, які ускладнювали зустрічний роз`їзд автомобілів «Форд Фокус» під керуванням ОСОБА_8 та водія ОСОБА_14 , під керуванням якого знаходився автомобіль «Мерседес Віто». Показання свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_14 , обвинуваченої ОСОБА_8 спростовують дані проколу огляду місця події в цій частині, і в суду не має підстав не довіряти показанням вказаних свідків, як таким, що повністю узгоджуються між собою.

Захисником обвинуваченої ОСОБА_8 заявлено про недопустимість доказу у вигляді схеми дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 138-153), так як на ній не відображений автомобіль «Мерседес - Віто», окрім цього на схемі, не відображена відстань гальмівного шляху мотоцикла до роздільної смуги, що розділяє протилежні напрямки руху, не відображені автомобілі, припарковані вздовж проспекту Дніпровського та після повороту праворуч з нього.

Суд не визнає огляд місця події ДТП (а. с. 138-153) недопустимим доказом з огляду на викладені захисником обставини, оскільки із протоколу огляду і додатків до нього вбачається інформація про гальмівний шлях мотоцикла «Альфа» (а.с. 143, 153), відображення якого позначено на смузі, по якій він рухався в напрямку в с. Трипілля без виїзду на зустрічну та відстань гальмівного шляху до роздільної смуги.

Невідображення в протоколі огляду місця (а. с. 138-153) інформації про припарковані автомобілі та розташування автомобіля «Мерседес Віта» не є такою, що не може бути встановлена на підставі інших доказів (зокрема показів свідків, обвинуваченої та потерпілого), підстав, які б свідчили, що цей доказ отриманий за інших суттєвих порушень кримінального процесуального кодексу судом не встановлено.

Протоколами оглядів транспортних засобів від 06.05.2015, (т.1 а.с.154-159), які узгоджуються із показами свідків, потерпілого, обвинуваченої та протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди.

Довідкою та планом схемою організації руху по Дніпровському проспекту в місті Українка Обухівського району Київської області. (т.1 а.с.172,173)

Висновком судово-медичної експертизи №100 від 16.09.2015року встановлено, що у ОСОБА_4 виявленні тілесні ушкодження належать до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя у момент заподіяння. (т.1 175-182).

Висновком експерта від 01.07.2015 №5-02/240 відповідно до якого встановлено, що на момент експертного огляду рульове керування та елементи підвіски моторолера «Альфа» без д.н.з. перебуває в несправному непрацездатному стані по причині деформації передньої вилки та нижнього містка траверси, що виникли під час дорожньо-транспортної пригоди. Несправностей які виникли до дорожньо-транспортної пригоди та могли призвести до її виникнення не виявлено. На момент експертного огляду робоча гальмівна система моторолера «Альфа» без д.н.з. перебуває в працездатному стані. Несправностей які виникли до дорожньо-транспортної пригоди та могли призвести до її виникнення не виявлено. (т.1 а.с. 187-189).

Висновком експерта від 01.07.2015 №5-02/241 відповідно до якого встановлено, що на момент експертного огляду рульове керування автомобіля «Форд Фокус» д.н.з. НОМЕР_2 перебуває в несправному непрацездатному стані по причині несправності підсилювача керма, що виникло під час дорожньо-транспортної пригоди. Несправностей які виникли до дорожньо-транспортної пригоди та могли призвести до її виникнення не виявлено. На момент експертного огляду робоча гальмівна система та елементи підвіски автомобіля «Форд Фокус» д.н.з. НОМЕР_2 перебувають в працездатному стані. Несправностей які виникли до дорожньо-транспортної пригоди та могли призвести до її виникнення не виявлено. (т.1 а.с.194-197).

Висновком експерта від 28.10.2015 №5-02/512 відповідно до якого встановлено, що зіткнення автомобіля «Форд Фокус» д.н.з. НОМЕР_2 та мотоцикла Альфа» без д.н.з., відбулось на проїзній частині Дніпровського проспекту в м. Українка Обухівського району Київської області, на смузі призначеній для руху в напрямку с.Трипілля в кінці слідів шин гальмування мотоцикла. (т.1 а.с.201-203).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 16.09.2015 та схем до нього (т.1 а.с.204-210).

Захисником обвинуваченої ОСОБА_8 заявлено про недопустимість доказу протоколу проведення слідчого експерименту, який не містить підписів обвинуваченої ОСОБА_8 . Обвинувачена ОСОБА_8 зазначила, що не стала їх підписувати під час слідчого експерименту, так як мала зауваження, зокрема, те, що не позначена на схемі відстань від автомобіля «Мерседес Віта» до роздільної смуги, що розділяє напрямки руху дороги в протилежних напрямках.

Суд не визнає протокол проведення слідчого експерименту від 16.09.2015 та схем до нього недопустимим доказом з огляду на викладені захисником та обвинуваченої обставини, оскільки із протоколу вбачається, що обвинувачена була присутня під час його складання та протоколі наявний підпис напроти прізвища ОСОБА_8 , жодних зауважень вказаний протокол не містить.

Висновком інженерно-транспортної експертизи від 11.02.2016 № 8-02/89, відповідно до якого, за даних дорожніх обставин, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП знаходиться невідповідні вимогам п. 10.1 та п. 10.2 Правил дорожнього руху України дії водія автомобіля «FORD FOCUS», пов`язані з ненаданням переваги в русі та створенням небезпеки для руху водію мотоцикла під час виїзду з прилеглої території при виконанні маневру повороту.

Таким чином, суд вважає, що порушення водієм ОСОБА_8 вимог пунктів 1.5, 2.3. б), 10.1., 10.2. Правил дорожнього руху перебуває в прямому причинному зв`язку дорожньо-транспортною пригодою та отриманням тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_8 виїжджала з прилеглої території на дорогу.

Аналіз свідчень обвинуваченої ОСОБА_8 в суді, зважаючи на рівень їх аргументованості, переконливості та послідовності, а також інших факторів, дає підстави вважати покази обвинуваченої в частині заперечення порушення нею вказаних пунктів Правил дорожнього руху та порушення саме ОСОБА_4 Правил дорожнього руху такими, що не відповідають встановленим обставинам справи, та такими, які спростовуються дослідженими під час судового розгляду доказами.

Покази ОСОБА_8 в частині невизнання нею порушень вказаних Правил дорожнього руху, суд розцінює як спосіб захисту та намір уникнути кримінальної відповідальності.

Суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_8 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому ОСОБА_4 тяжкі тілесні ушкодження.

Призначаючи обвинуваченій покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, її особу та відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , згідно ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_8 , згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховуючи тяжкість та характер кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, позитивну характеристику за місцем проживання, думку потерпілого, суд вважає необхідним призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі, без застосування додаткової міри покарання у вигляді позбавлення керування транспортним засобом, оскільки судом не встановлено, що моменту вчинення даного правопорушення, з 2015 року, обвинувачена ще порушувала правила ПДР.

При цьому, суд вважає можливим застосування ст.ст. 75,76 КК України і звільнення обвинуваченої від відбування призначеного цим вироком покарання за умови виконання покладених судом обов`язків.

Призначення такого покарання буде відповідати характеру скоєного злочину, його суспільній небезпеці, буде належним чином сприяти виправленню обвинуваченої та запобіганню вчинення нею інших злочинів.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_8 не застосовувалась.

Щодо цивільного позову, суд виходить з наступного.

Так, до початку судового розгляду потерпілий ОСОБА_4 у порядку ст. 128 КПК України пред`явив цивільний позов до ОСОБА_8 та АТ «Страхова група «ТАС», як до страхової компанії, з якою у обвинуваченої ОСОБА_8 було укладено договір «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», поліс АІ № 3518435 від 02.01.2015 року (т. 1 а.с. 233).

Враховуючи уточнені позовні вимоги, та заперечення страхової компанії (т. 1 а.с. 79-81), на заявлений позов, цивільний позивач ОСОБА_4 просить стягнути з відповідача ОСОБА_8 на його користь 21500 грн. матеріальну шкоду та 49000,00 грн. моральної шкоди, з АТ «Страхова група «ТАС» на його користь 20944,38 грн. матеріальної шкоди, 15375, грн. витрат на лікування, 4800,00 грн. матеріальної шкоди заподіяної майну, а також моральну шкоду в розмірі 768,78 грн.

Зазначив, що внаслідок вказаної пригоди, мотоцикл марки «Альфа» був пошкоджений, та завдано матеріальних збитків на суму в розмірі 10800,00 грн. В результаті ДТП позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи. В наслідок отриманих травм позивач переніс операції та тривалий час проходив лікування в медичному закладі, витративши на це власні кошти, що підтверджуються фіскальними та товарними чеками, квитанціями. Крім того позивач поніс витрати на правову допомогу на адвоката.

Як вбачається з матеріалів справи на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль марки «FORD FOCUS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 був застрахований АТ «Страхова група «ТАС», страховий поліс АІ № 3518435. Відповідно до умов договору страхова сума (ліміт відповідальності) страховика на одного потерпілого складає: - за шкоду, заподіяну майну -50000,00 грн., франшиза при цьому встановлена у розмірі нуля; - за шкоду, заподіну життю та здоров`ю -100000,00 грн.

Згідно ст. 23 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначеного, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є:

- шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого;

- шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим;

- шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим;

- моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до вимог ст.ст. 22, 23-27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі, якщо цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу застрахована, витрати на лікування в межах ліміту відповідальності за виключенням франшизи відшкодовує страховик.

Цивільний відповідач АТ «Страхова група «ТАС», будучи належним чином повідомленим про розгляд справи свого представника до суду не направив, надав заперечення з приводу вимог цивільного позову, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю та недоведеністю та розглянути справу у відсутність представника страхової компанії.

Щодо стягнення з відповідача ОСОБА_8 на користь позивача майнової шкоди у розмірі 21500, то представник позивача в уточнених позовних заявах, вказує, що дана сума є документально підтвердженні витрати на правову допомогу, а від так, суд приходить до висновку, що дана сума не є майнової шкодою в розумінні ст.ст.22,1166 ЦК України, а є видом судових витрат, порядок відшкодування яких визначено ст.137 ЦК України.

Таким чином, дана позовна вимога не підлягає до задоволення.

В частині щодо стягнення майнової шкоди на користь ОСОБА_4 з відповідача АТ «Страхова група «ТАС» слід стягнути 15376,60 грн., - витрат на лікування та 4800 грн., - розмір матеріальної шкоди за пошкодження мотоцикла, які є документально підтвердженні.

Заперечення проти позову цього цивільного відповідача суд вважає непереконливими і необґрунтованими, оскільки в силу закону страховик зобов`язаний відшкодувати заподіяну внаслідок ДТП шкоду в межах ліміту страхової відповідальності.

У відповідності до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, якщо її завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Таким чином, вимоги ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди на його користь з ОСОБА_8 ґрунтуються на законі, та підлягають задоволенню виходячи з вимог розумності та справедливості. У відшкодування моральної шкоди суд вважає, за необхідне стягнути з цивільного відповідача ОСОБА_8 кошти в розмірі 30000,00 грн., а з цивільного відповідача АТ «Страхова група «ТАС», з урахуванням ст.26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та розміру стягнення за шкоду заподіянню здоров`ю, слід стягнути моральну шкоду у розмірі 761,53 грн.

Таким чином, позовна заява в цій частині підлягає до задоволення частково.

Щодо стягнення судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч.2 ст.120 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.
З урахуванням складності справи, відсутністю доказів витраченого часу та детального опису робіт, розміром задоволення позову, процесуального статусу цивільних відповідачів у даному кримінальному провадженні суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати з ОСОБА_8 у розмірі 12000 грн., з АТ «Страхова група «ТАС» у розмірі 5000 грн..

Суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів.

Речові докази відсутні

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити їй покарання у виді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового терміну 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_8 обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою ОСОБА_8 покласти на Обухівський районний відділ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 3970 гривень 48 копійок.

Речові докази відсутні

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 завдану моральну шкоду у розмірі 30000 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_5 15376,60 грн., - витрати на лікування, 4800 грн., - розмір матеріальної шкоди за пошкодження мотоцикла та моральну шкоду у розмірі 761,53 грн., а всього розмірі 20944,38 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_5 понесені судові витрати на правову допомогу ОСОБА_8 у розмірі 12000 грн., з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» розмірі 5000 грн.

В задоволенні решти вимог цивільного позову відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

СуддяОСОБА_1