Дата документу 08.08.2019 Справа № 333/4071/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/4071/19 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/756/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

01 серпня 2012 року Заводським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.185 КК України до 80 годин громадських робіт. Знятий з обліку 06 серпня 2013 року у зв`язку новим засудженням;

01 липня 2013 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 10 днів, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік;

16 липня 2013 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186, ст.69 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 01 липня 2013 року, та призначене остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. Звільнений 26 травня 2016 року з Белінковської ВК № 99 по відбуттю строку покарання;

14 вересня 2016 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки 6 місяців. Знятий з обліку 13 листопада 2018 року у зв`язку новим засудженням;

01 березня 2018 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14 вересня 2016 року, та призначене остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць. Звільнений умовно-достроково 16 квітня 2019 року з Оріхівської ВК ]№ 88, невідбутий строк 9 місяців 11 днів.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 в режимі відеоконференції (з приміщенням Запорізький слідчий ізолятор),

ВСТАНОВИЛА:

підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_8 звернулися до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 16 липня 2019 року, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задоволено та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 12 вересня 2019 року, який обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_6 14 липня 2019 року.

Одночасно визначений розмір застави у розмірі 38420 грн (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять гривень), з покладенням певних обов`язків.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а також наявність ризиків, вказаних у клопотанні, а саме того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та вчинити інше кримінальне правопорушення, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_8 просять поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскаржувану ухвалу скасувати та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період часу.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що причиною пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді стало те, що копію оскаржуваної ухвали він фактично отримав лише 18 липня 2019 року, а не 16 липня 2019, хоча і написав про це розписку.

Також зазначив, що ані в клопотанні, ані в судовому засіданні слідчим та прокурором не доведено обставин, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може бути застосовано до нього, та не наведено жодних обґрунтувань, яким саме чином він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та впливати на потерпілих та свідків.

Ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду та впливу на потерпілих та свідків апелянти вважають необґрунтованими, оскільки ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, проживає разом з бабусею ОСОБА_9 , яка є інвалідом першої групи; працює, але неофіційно, а останні вже надали свої показання, а також органом досудового розслідування проведені інші слідчі дії.

Висновки слідчого судді про тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення не є достатнім для обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання підозрюваного ОСОБА_6 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної ухвали слідчого судді підлягає задоволенню з огляду на положення ст.129 Конституції України і того, що пропущений строк є незначним 1 календарний день, тобто зловживання своїм процесуальним правом з боку апелянта не вбачається.
Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчий Комунарського ВП Дніпровського ВПР ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_10 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 14 липня 2019 року приблизно о 00-01 годин, ОСОБА_6 , маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, підійшов до потерпілого ОСОБА_11 та, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що виразилось у нанесені одного удару в область голови потерпілого, відкрито викрав майно, що належить ОСОБА_11 , а саме: грошові кошти з кишені у сумі 700,00 грн., після чого вихопив поліетиленовий пакет, в якому знаходився мобільний телефон «Nokia 1208 RH - 105», в корпусі сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 200,00 грн з сім - картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_2 , вартістю 30,00 грн, мило «Суничне», рожевого кольору, вартістю 15,00 грн та засіб гігієнічний після гоління «Саша» вартістю 15,00 грн та покинув місце скоєного кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_6 відкрито викрав майно, яке належить ОСОБА_11 , на загальну суму 960,00 грн.

14 липня 2019 року о 02-00 годині ОСОБА_6 затримано на підставі п.1 ч. 1 ст. 208 КПК України.

14 липня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України.

Заслухавши доповідь судді; думку захисника-адвоката ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги і наполягала на законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.
Як свідчать матеріали провадження, наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, слідчого, думка прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.
Як убачається з наданих матеріалів провадження, та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.
Обґрунтованість підозри підтверджується відомостями: з протоколів допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 14 липня 2019 року (а.с.10,11); з протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 14 липня 2019 року, згідно з яким ОСОБА_6 підтвердив факт заволодіння чужим майном (а.с.15-16), тощо.
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).
Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою.
Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що вказані докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.
Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що такі ризики існують, а саме ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому слідчий суддя врахував те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, неодноразово судимий за корисливі кримінальні правопорушення, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення під час умовно-дострокового звільнення. Крім цього, постановою слідчого від 29 червня 2019 року оголошувався розшук ОСОБА_6 , заведена оперативно-розшукова справа.
З врахуванням викладеного та фактичних обставин кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Так, при обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, відсутність постійного джерела доходу у підозрюваного, відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що існує ризик переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування; особи, які заслуговують на довіру та поручаться за виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, відсутні.
Також слідчий суддя, з врахуванням обставин провадження, в т.ч. майнового стану підозрюваного та відомостей про його особу, дійшов правильного висновку про можливість визначення розміру застави, що складає 38 420,00 грн, як альтернативу застосованому запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки саме такий розмір застави зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, що не суперечить положенням ч. 5 ст.182 КПК України.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, на думку колегії суддів, правильність висновків слідчого судді не спростовують та не зменшують встановлених ризиків.
Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

поновити підозрюваному ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2019 року.

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 16 липня 2019 року, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задоволено, застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 12 вересня 2019 року, який обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_6 14 липня 2019 року, з правом внесення застави, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4