Справа № 404/8855/14-к
Номер провадження 1-кс/404/4742/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , представника третьої особи ОСОБА_4 ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_7 на постанову слідчого Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження №20003161 та на бездіяльність процесуальних керівників прокурорів Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо процесуального керівництва у кримінальному провадженні №20003161 від 19.05.2014 року, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_7 звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда зі скаргою, відповідно до якої просив:
- скасувати постанову старшого слідчого Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 від 07.10.2019 року про закриття кримінального провадження №0003161 від 19.05.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, а матеріали кримінального провадження направити начальнику Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області для організації і завершення досудового розслідування;
- визнати протиправною бездіяльність процесуальних керівників прокурорів Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0003161 від 19.05.2014 року.

В обґрунтування заявлених вимог скаржник зазначає, що постанова слідчого є незаконною, необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню. Так, скаржник вказує на те, що по даному кримінальному провадженню після скасування попередньої постанови про закриття кримінального провадження, взагалі не було проведено жодної слідчої дії, не вжито жодних процесуальних та слідчо-оперативних дій. Так, не було проведено допит за наслідками судово-почеркознавчої експертизи ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також не проведені слідчі дії, на які наголошувалось у попередній ухвалі слідчого судді про скасування постанови про закриття кримінального провадження № 0003161.
Слідчий, мотивуючи в оскаржуваній постанові законність закриття провадження, посилається не на кримінальний закон, а на застарілий коментар. Крім того, слідчий обґрунтовуючи допустимість такого письмового доказу, як висновок експерта №1785 судово-почеркознавчої експертизи посилається на пояснення свідків, які за матеріалами кримінального провадження є потенційними підозрюваними, очевидними співучасниками скоєного ОСОБА_11 кримінального правопорушення, а також не обґрунтовано стверджує, що наведений висновок експерта не узгоджується з Інструкцією його проведення, але не вказує з якою саме Інструкцією.

В судовому засіданні скаржник вимоги скарги підтримав та просив їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в ній. Додатково просив слідчого суддю врахувати, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження датована 07.10.2019 року в той час, як згідно до інформації представника поліції матеріали кримінального провадження перебувають в прокуратурі, що є додатковим доказом неправомірності винесення оскаржуваної постанови.

Представник третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги, пославшись на те, що у ОСОБА_7 та її представника відсутні правові підстави оскаржувати постанову слідчого в кримінальному провадженні на підставі п. 3 ст. 303 КПК України, оскільки органами досудового розслідування вона безпідставно визнана, як потерпіла, так як таке рішення суперечить вимогам ч. 6 ст. 55 КПК України.

Крім того, зазначав, що 27.09.2019 року він звернувся до слідчого, який проводив досудове розслідування кримінального провадження № 0003161 з клопотанням про закриття кримінального провадження. Його заява було задоволена, в зв`язку з чим було винесено постанову від 07.10.2019 року про закриття кримінального провадження.
Так, ОСОБА_5 вказує на те, що до теперішнього часу органами досудового розслідування будь-якій особі не оголошено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, що свідчить у відсутності у слідчого належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували вину цієї особи.

Представник ОСОБА_4 вказував, що для встановлення істини у справі необхідно було провести не судово-почеркознавчу експертизу, а судову технічну експертизу документів. Проте, при проведенні судово-почеркознавчої експертизи експертом було застосовано руйнівні методи, після яких не можливо провести нові експертні дослідження, в зв`язку із знищенням головного речового доказу - розписки. Та експерт, який проводив експертне дослідження не мав відповідної спеціальності - 2.2 «Дослідження матеріалів та документів». Таким чином, його дії експерта призвели до порушення вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень. Оскільки експертний висновок є неналежним доказом, а головний речовий доказ знищено підтвердити доводи заявника у кримінальному провадженні не є можливим будь-яким іншим чином. В зв`язку з чим, постанова слідчого про закриття кримінального провадження №0003161 є обґрунтованою, та такою, що не підлягає скасуванню.
Слідча ОСОБА_6 в судовому засіданні вказала, що єдиною метою її участі в судовому засіданні є довести до слідчого судді інформацію, що матеріали кримінального провадження наразі перебувають в прокуратурі, про що надала відповідний супровідний лист, а тому не перебуваються в Кропивницькому ВП ГУНП в Кіровоградській області в зв`язку з чим надати їх не є можливим.
Прокурор викликався, не з`явився, його неявка не перешкоджає у вирішенні заявлених вимог за поданою скаргою.

Слідчий суддя, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні слідчого Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 перебувало кримінальне провадження №20003161 від 19.05.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України за заявою ОСОБА_13 , про те, що його колишня дружина ОСОБА_11 у 2013 році користуючись підробленим шахрайським шляхом документом борговою розпискою, яку пред`явила до суду, рішенням якого, ухваленого на підставі сфальшованого нею документа, зобов`язала ОСОБА_13 виплатити їй грошові кошти в сумі 159 860 грн. В подальшому виконавчою службою стягнуто в рахунок погашення боргу квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 .
07.10.2019 року постановою слідчий СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 закрив кримінальне провадження №20003161 від 19.05.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, у зв`язку з відсутністю ознак складу кримінального правопорушення (а.с. 11-12).
На обґрунтування постанови про закриття кримінального провадження слідчим зазначено, що заходами вжитими на досудовому розслідуванні, встановлена відсутність факту заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи заволодіння довірою (шахрайство). При цьому, слідчий не вважає належним доказом висновок експерта № 1785, оскільки цей висновок не узгоджується з Інструкцією його проведення.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу подано належною особою, та слідчий суддя вважає, що строки подачі скарги не пропущені.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься в ст. 284 КПК України, згідно якої кримінальне провадження закривається в разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України). Тобто, на слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Згідно із ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що його виключають. А тому, прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження й оцінки слідчим доказів у сукупності.

Слідчий суддя вважає, що постанова була прийнята передчасно, оскільки не були належним чином перевірені всі доводи, викладені в заяві про кримінальне правопорушення та в ухвалі слідчого судді про скасування попередньої постанови про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, у мотивувальній її частині не зазначено обґрунтування відносно неприйняття всіх доводів, викладених у заяві особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та не перевірені належним чином ці доводи під час проведення досудового розслідування.

Крім того, матеріали кримінального провадження слідчому судді надано не було, а з зазначеної постанови не можливо встановити, які слідчі дії провів слідчий.

Оскаржуючи по суті постанову про закриття кримінального провадження особа, що подала скаргу, вказує на те, що розслідування не проводилось в повному обсязі.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності, а саме згідно до висновку судової почеркознавчої експертизи № 1785 від 26.10.2015 року підпис від імені ОСОБА_13 , розташований на розписці від 20.08.2010 року щодо отримання ним в борг від ОСОБА_11 грошових коштів в сумі 20000 дол. США, не відповідає даті вказаній га даній розписці, тобто виконаний не 20.08.2010 року, а в інший проміжок часу, тобто з 1972 року по 2005 рік.
Проте, слідчий за наявності такого висновку, отримавши матеріали кримінального провадження після скасування слідчим суддею постанови про закриття кримінального провадження так і не провів допит ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Також, слідчим не досліджувались розбіжності у часі накладення підпису і тексті розписки. Після проведення судово-почеркознавчої експертизи та встановлення, що її результати не інформативні та суперечливі, не вжив заходів для призначення іншого виду експертного дослідження, а саме судової технічної експертизи документів.

Посилання слідчого на те, що на стадії судового розгляду цивільної справи, судом допитані свідки, які на стадії досудового розслідування своїх показів не змінили, є загальною та формальною фразою, яка не несе за собою ніякого змісту, оскільки в ній не розкрито, які саме свідки допитані, з яких підстав, які пояснення вони надали, коли вони були відібрані та з чим саме вони узгоджуються.

Наявні в тексті постанови слідчого роз`яснення ст. 190 КК України з науково-практичного коментаря до КК України, не звільняють орган досудового розслідування від того, що при прийнятті остаточного процесуального рішення необхідно оцінити всі зібрані по справі докази у взаємному зв`язку, дати їм належну правову оцінку з точки зори належності та допустимості, за правилами повноти та об`єктивності, як то вимагає положення ст. 110 КПК України.

За наведеного слідчий суддя погоджується з доводами скаржника, що досудове слідство проведено не в повному обсязі.

Посилання представника третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на неможливість встановлення істини у кримінальному провадженні в зв`язку із знищенням головного речового доказу - розписки, не може бути прийнято слідчим суддею, як підставу відмови у задоволенні скарги, оскільки вказана інформація відсутня у постанові слідчого про закриття кримінального провадження. Слідчим належним чином не обґрунтовано підстави за яких він вважає експертний висновок № 1785 неналежним доказом, які пункти Інструкції та якої саме були порушені експертом, не наводить підстав не можливості проведення інших експертних досліджень.

За таких обставин, зважаючи на те, що в ході розгляду скарги знайшли своє підтвердження факти передчасності винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження, тому вважаю за необхідне задовольнити скаргу в частині скасування постанови слідчого від 07.10.2019 року та направити матеріали кримінального провадження для продовження досудового розслідування.

Щодо посилань представника третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на відсутність правових підстав ОСОБА_4 оскаржувати постанову слідчого в кримінальному провадженні на підставі п. 3 ст. 303 КПК України, оскільки органами досудового розслідування вона безпідставно визнана, як потерпіла, так як таке рішення суперечить вимогам ч. 6 ст. 55 КПК України, то слідчий суддя не бере до уваги дані доводи представника, оскільки постанова слідчого про залучення до кримінального провадження як потерпілого від 11.05.2018 року в рамках кримінального провадження № 0003161 на момент подання скарги чинна та не скасована, питання про її неправомірне прийняття в рамках даного кримінального провадження не вирішувалось.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Крім того, скарга в частині визнання протиправною бездіяльність процесуальних керівників прокурорів Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0003161 від 19.05.2014 року, задоволенню не підлягають так як виходить за межі розуміння ст. 303 КПК України.

Таким чином, скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_7 на постанову слідчого Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження №20003161 та на бездіяльність процесуальних керівників прокурорів Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 20003161 від 19.05.2014 року задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження № 20003161 від 07.10.2019року скасувати, а матеріали повернути до Кропивницького відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській областідля продовження досудового розслідування.

В задоволення решти вимог - відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1