ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/671/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" травня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритомусудовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0010327 від 25.09.2017 р. за звинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.3 ст. 185,ч.2 ст.15 КК України.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 .
Прокурор вважав необхідним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Крім того обставини, які слугували підставою для обрання зазначеного запобіжного заходу на даний час не відпали та продовжують існувати, а саме ризик втечі, тяжкість покарання, яке може бути призначено обвинуваченому за вчинення кримінального правопорушення.

Обвинувачений заперечував щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив змінити на домашній арешт.
Вирішуючи питання про доцільність продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд керується наступними положеннями законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Відповідно до положень ст. 183 ч.1 КПК України запобіжний захід тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.
Суд оцінив сукупність всіх обставини, у тому числі: ступінь тяжкості злочину, інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_4 який є тяжким злочином, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, те що він неодноразово судимий.
Вказані обставини, на думку суду, свідчать про наявність численних ризиків, які обумовлюють можливість продовження обвинуваченим ОСОБА_4 злочинної діяльності та перешкоджанню правосуддю.
Аналіз наведених обставин та положень закону дозволяє суду зробити висновок про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
В зв`язку з викладеним суд вважає, що ОСОБА_4 слід продовжити строк дії запобіжного заходу тримання під вартою.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177- 178, 183, 184, 194, 196, 197, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з дня винесення ухвали, а саме до 04 липня 2019 р.
Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор» для виконання в частині продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1