Справа № 583/3321/19
У Х В А Л А
Іменем України
05 вересня 2019 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в колегіальному складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
потерпілого ОСОБА_9
представника потерпілих ОСОБА_10
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000253 від 19.04.2019 року відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України,
ВСТАНОВИВ:
22 серпня 2019 року з Сумського апеляційного суду в порядку ст.. 34 КПК України надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню № 0000253 від 19.04.2019 року відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України.
Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03.09.2019 р. призначено підготовче судове засідання.
У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні та заявив клопотання про допит потерпілих та свідків, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування.
Вислухавши думку обвинуваченого, його захисників, потерпілого, представника потерпілих, які не заперечують проти призначення судового розгляду та не заперечують проти клопотання прокурора про виклик потерпілого та свідків, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи відносно обвинуваченого ОСОБА_6 суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду з наступних підстав.
Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст. ст. 468 475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Охтирському міськрайонному суду Сумської області.
За приписами ст. 27 КПК України кримінальне провадження не потребує розгляду у закритому судовому засіданні.
Відповідно до ч. 3 ст. 31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох професійних суддів, а за клопотанням обвинуваченого - судом присяжних у складі двох професійних суддів та трьох присяжних. Кримінальне провадження стосовно кількох обвинувачених розглядається судом присяжних стосовно всіх обвинувачених, якщо хоча б один з них заявив клопотання про такий розгляд.
В підготовчому засіданні судом було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_6 можливість та особливості розгляду кримінального провадження відносно нього судом присяжних.
Обвинувачений ОСОБА_6 повідомив, що йому зрозуміло його право на розгляд кримінального провадження стосовно нього судом присяжних, а також особливості та правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних, та повідомив, що він не бажає, щоб кримінальне провадження відносно нього розглядалося судом присяжних.
Таким чином, в наявності достатні підстави для призначення судового розгляду на підставі зазначеного обвинувального акту у відкритому судовому засіданні, та згідно ч. 2 ст. 31 КПК України колегіально судом у складі трьох професійних суддів.
Клопотання прокурора про допит в судовому засіданні потерпілих та свідків підлягає задоволенню, так як це сприятиме повноті судового розгляду справи.
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжких насильницьких злочинів проти власності, життя та здоровя особи, вживав заходів для приховування причетності до скоєння злочину та слідів його скоєння, зокрема шляхом підпалу господарства з тілом ОСОБА_11 , має молодий вік, не працює, не одружений, дітей немає, тому знаходячись на свободі і усвідомлюючи, яка міра покарання йому може загрожувати у випадку визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, це може вплинути на його волевиявлення та стати причиною переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності. Крім того, перебуваючи на свободі, обвинувачений зможе незаконно впливати на потерпілих та свідків, з якими проживає в одному населеному пункті. Ризики, враховані судом під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу на досудовому розслідуванні, не зникли та не зменшились, і жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Обвинувачений та його захисники в підготовчому судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора, мотивуючи тим, що відсутні докази на підтвердження обґрунтованості обвинувачення ОСОБА_6 в інкримінованих злочинах. Крім того, прокурором не доведено існування ризиків, на які він посилається у своєму клопотанні, та не доведено, що застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою виходячи з наступного.
Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 21.04.2019 року до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів. Строк тримання під вартою рахувати з моменту його затримання 21.04.2019 року до 24.00 год. 19.06.2019 року, з подальшим утриманням в Державній установі «Сумський слідчий ізолятор».
Зі змісту ухвали суду вбачається, що міра запобіжного заходу була застосована обвинуваченому з урахуванням тяжкості інкримінованого йому злочину та даних про його особу.
Ухвалами Охтирського міськрайонного суду від 13.06.2019 р. та 17.07.2019 р. продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24.00 год. 21.07.2019 р. та до 24.00 год. 19.09.2019 року відповідно.
Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст. 5 п. 1 підпункт с Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1, п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.
Ст. 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні тяжкого та особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України.
Зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену, зокрема, у Рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обгрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Таким чином, на даній стадії при вирішення питання про обрання запобіжного заходу суд оцінює докази на предмет їх вагомості і не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.
Виходячи з викладеного, суд відхиляє доводи сторони захисту щодо відсутності доказів на підтвердження обґрунтованості обвинувачення ОСОБА_6 в інкримінованих злочинах.
Суд вважає встановленим існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом при застосуванні під час досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на даний час ці ризики не зникли та не зменшились.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, що відноситься до категорії особливо тяжких злочинів проти життя особи, за яким законом передбачена відповідальність у виді довічного позбавлення волі, стійких соціальних зв`язків обвинувачений не має, має молодий вік, не працює, а тому в останнього дійсно може виникнути бажання переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене.
Також слід погодитись із ризиком незаконного впливу на потерпілих та свідків, оскільки проживає разом з ними в одному населеному пункті, йому відомі їх місця проживання, а тому він може незаконно на них впливати.
Медичних даних, які б свідчили про неможливість перебування ОСОБА_6 в умовах тримання під вартою, суду не надано.
Доводи захисту про можливість обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, суд відхиляє, виходячи з наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання винуватим у їх вчиненні, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , та з урахуванням його віку та стану здоров`я, суд вважає, що з метою запобігти спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, до обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
З правової позиції Європейського суду з прав людини, викладену у справі «W проти Швеції» від 26.01.1993 року, слідує, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірність її поведінки, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства та суду.
У зв`язку з цим на думку суду, більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.
Виходячи з положень ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні злочину, який спричинив загибель людини, суд дійшов висновку не визначати обвинуваченому розмір застави.
На думку суду, тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою з наведених вище підстав виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного судового розгляду кримінального провадження про тяжкий та особливо тяжкі кримінальні правопорушення, що за таких обставин переважає принцип поваги до особистої свободи, що відповідає вимогами ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Керуючись ст. 7- 20, 22-29, 31, 35, 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 314-317 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Призначити судовий розгляд кримінального провадження за № 0000253 від 19.04.2019 року відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України, у відкритому судовому засіданні на 12.09.2019 року на 13.10 год. в залі судових засідань Охтирського міськрайонного суду Сумської області за адресою: м. Охтирка, вул. Ярославського, 2.
Розгляд кримінального провадження здійснювати колегіально судом у складі трьох професійних суддів.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з 05 вересня 2019 року до 24.00 год. 03 листопада 2019 року.
В судове засідання викликати учасників кримінального провадження: прокурора, обвинуваченого, захисників, потерпілих, представника потерпілих, свідків, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3