УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу захисника адвоката ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга захисника ОСОБА_2 , яка зазначила, що порушується право її підзахисного обвинуваченого у кримінального провадженні № 220 180 000 000 003 22 за ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 258 КК України, судовий розгляд якого здійснюється Обухівським районним судом Київської області, на оскарження процесуальних рішень суду.

На обґрунтування скарги захисник зазначила, що 24.07.2019 Обухівський районний суд Київської області у складі двох суддів та трьох присяжних (справа № 372/1901/19) ухвалив рішення про продовження строку застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 21.09.2019.

Зазначене рішення оскаржене до Київського апеляційного суду, однак у зв`язку з тим, що засідання з розгляду апеляційної скарги призначене на 22.10.2019, тобто поза строком, на який суд продовжив дію застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу порушує право сторони захисту на оскарження рішення суду першої інстанції, просив ухвалити рішення, яким зобов`язати Київський апеляційний суд забезпечити додержання права обвинуваченого ОСОБА_3 шляхом розгляду апеляційної скарги до 21.09.2019.

Слідчий суддя, вивчивши заяву, долучене до неї судове рішення, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК, якою керується заявник, обґрунтовуючи свої вимоги, кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Статтею 24 КПК гарантоване право на перегляд ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи судом вищого рівня в порядку, передбаченому КПК.

У силу ст. 392 КПК оскарженню у апеляційному порядку підлягають, зокрема, ухвали суду про продовження строку тримання особи під вартою.

Як вбачається з викладеного заявником у скарзі, ухвалою від 24.07.2019 Обухівським районним судом Київської області у справі № 372/1901/19 продовжений строк застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 21.09.2019.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник обвинуваченого 06.08.2019 подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу.

У подальшому, засідання з розгляду апеляційної скарги, призначені на 29.08.2019 та 12.09.2019, не відбулися, з об`єктивних підстав, тому розгляд призначений на 22.10.2019, тобто після спливу дії оскаржуваної ухвали Обухівського районного суду Київської області.

З викладеного витікає, що порушенням права обвинуваченого ОСОБА_3 на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції про продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу, захисник вважає не розгляд судом апеляційної інстанції його скарги до 21.09.2019.

Як вбачається з статті 393 КПК, право апеляційного оскарження - це надана відповідному учаснику кримінального провадження можливість звернутися до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення, ухвалу суду першої інстанції, які не набрали законної сили.

З наведеного у скарзі витікає, що сторона захисту, звернувшись до Київського апеляційного суду з метою апеляційного перегляду судового рішення про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, реалізувала надану їй гарантію виконання державою зобов`язань зі створення умов із забезпечення кожному обвинуваченому дієвого юридичного засобу захисту його конституційних прав і свобод відповідно до міжнародних стандартів.
Таким чином, не може вважатись порушенням права обвинуваченого на перегляд ухвали Обухівського районного суду Київської області від 24.07.2019 у визначений стороною захисту строк, тобто до 21.09.2019, оскільки Київським апеляційним судом неодноразово призначені судові засідання з розгляду скарги, які не відбулись, зокрема, у зв`язку з перебуванням обвинуваченого ОСОБА_3 на розгляді справи № 372/1901/19 судом присяжних Обухівського районного суду Київської області, що унеможливило його доставку до Київського апеляційного суду.
З огляду на викладене обґрунтованим є висновок, що стороні захисту у справі № 372/1901/19 забезпечена можливість на оскарження в апеляційному порядку рішення продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.
Водночас, вимога захисника щодо покладення слідчим суддею суду першої інстанції обов`язку на Київський апеляційний суд щодо забезпечення прав обвинуваченого ОСОБА_3 у частині розгляду апеляційної скарги у справі № 372/1901/19 у строк до 21.09.2019, свідчить про спробу спонукати слідчого суддю на втручання у здійснення правосуддя апеляційною ланкою.
У силу ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави, які б свідчили про порушення права обвинуваченого ОСОБА_3 на апеляційне оскарження рішення суду про продовження строку застосованого до нього запобіжного заходу, зокрема, бездіяльність чи дії суддів Київського апеляційного суду заявником у скарзі не наведені.
На підставі викладеного, керуючись ст. 206, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1