ЄУН № 336/4641/19
пр. № 1-в/336/166/2019
УХВАЛА
Іменем України
22 серпня 2019 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , предстанвика органу пробації ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області щодо умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Веселянка Запорізького району Запорізької області, громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , засудженої вироком Запорізького районного суджу Запорізької області від 26.10.2018 року за ст. 122 ч. 1 КК України до 1 року виправних робіт з відрахуванням 10% заробітку в дохід держави,-

ВСТАНОВИВ:
Вироком Запорізького районного суджу Запорізької області від 26.10.2018 року за скоєння злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України ОСОБА_5 засуджений до покарання у вигляді 1 року виправних робіт з відрахуванням 10% заробітку в дохід держави.

Шевченківський РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області звернувся до суду з поданням від 15.07.2019 року про умовно-дострокове звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, посилаючись на те, що засуджений відбув більше половини призначеного строку покарання та сумлінним ставлення до праці та поведінкою довів своє виправлення.

Представник органу пробації в судовому засіданні підтримав подання.

Засуджений підтримав подання, вказав, що не може пояснити чому у наданих ними довідках з місця роботи вказані данні, які суперечать відомостями в трудовій книжці, за час покарання він працював, не мав стягнень або заохочень.

Прокурор вказував, що за таких обставин, які були з?ясовані під час розгляду подання, а саме що засуджений хоча і працював, але немає відомостей про те, що він довів своє виправлення, він залишає вирішення подання на розсуд суду.

При вирішенні подання суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.

Статтею 42 КВК України визначено, що протягом строку відбування покарання засудженим забороняється звільнятися з роботи за власним бажанням без дозволу уповноваженого органу з питань пробації. Дозвіл на звільнення може бути наданий після перевірки обґрунтованості заяви засудженого та за наявності довідки з нового місця роботи про можливість його працевлаштування.

Особам, засудженим до покарання у виді виправних робіт, надається щорічна відпустка, час якої не зараховується до строку відбування покарання.

Вироком суду ОСОБА_5 засуджений за умисне завдання середньої тяжкості тілесних ушкоджень жінці похилого віку, йому призначене покарання у вигляді виправних робіт.

Відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_5 працює машиністом автогрейдера філії «Запорізька дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Запорізький облавтодор» з 22.11.2011 року, між тим як згідно наданих ними характеристик з місця роботи працює на підприємстві з 2003 року.

З наявних у справі документів вбачається, що ОСОБА_5 лише з 03.01.2019 року розпочав відбувати покарання та саме з цього часу здійснюються відрахування з його заробітку.

При цьому з наданих довідок вбачається, що за час роботи ОСОБА_5 не мав стягнень, водночас, з пояснень ОСОБА_5 вбачається, що заохочень за роботу він також не мав.

Крім того, станом на дату звернення з поданням, а саме 15.07.2019 року з моменту фактичного початку відбування покарання, тобто з 03.01.2019 року пройшло трохи більше шести місяців.

При цьому органом пробації не з?ясовано чи не перебував ОСОБА_5 в період часу з січня по липень 2019 року у відпустці, строк якої до строку покарання не включається, тож не зрозуміло чи відбуто на час звернення з поданням половина призначеного строку покарання.

Крім того, суду не надано жодного доказу того, що поведінка ОСОБА_5 після засудження була сумлінною та він дійсно довів своє виправлення, адже з наявних у справі характеристик з місця проживання вбачається лише те, що на нього не надходило скарг та він не зловживає спиртними напоями, тобто характеристики мають суто формальний характер.

З пояснень ОСОБА_5 в судовому засіданні вбачається, що він фактично і досі не розкаявся у скоєному злочині, адже вказував, що такий злочин умисним не був та він лише штовхнув потерпілу.

Враховуючи характер скоєного ОСОБА_5 злочину, а саме умисне спричинення тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості щодо жінки похилого віку, відсутність будь-яких доказів того, що після засудження поведінка ОСОБА_5 змінилась на краще та він усвідомив суспільну небезпеку своєї поведінки та щиро покаявся, а праця його протягом часу відбування покарання була сумлінною, враховуючи відсутність заохочень, а також приймаючи до увагу відсутність в матеріалах справи відомостей щодо використання ОСОБА_5 відпустки протягом строку відбування покарання, що у свою чергу позбавило суд можливості достеменно з?ясувати строк фактично відбутого покарання, суд не вбачає підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Подання Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Веселянка Запорізького району Запорізької області, громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , засудженої вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 26.10.2018 року за ст. 122 ч. 1 КК України до 1 року виправних робіт з відрахуванням 10% заробітку в дохід держави, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя ОСОБА_1