Справа № 639/3455/18
Провадження № 1-кп/639/137/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2019 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 21.08.2014 року в ЄРДР під №0000656 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До початку судового засідання потерпіла ОСОБА_6 звернулася до суду із клопотанням про забезпечення позову в розмірі позовних вимог шляхом накладення арешту на нерухоме майно обвинуваченої ОСОБА_5 , а саме: на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Потерпіла та її представник в судовому засіданні підтримали вищевказану заяву та просили її задовольнити.

Прокурор не заперечував проти задоволення заяви потерпілої.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_5 заперечували проти задоволення вказаної заяви у зв`язку із її необґрунтованістю, відсутністю на праві власності майна у обвинуваченої, на яке потерпіла просить накласти арешт.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дійшов наступного.

Виходячи з положень ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, відповідно до положень ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно обвинуваченого, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

Зі змісту ч.2 ст.173 КПК України вбачається , що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати в тому числі правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для обвинуваченого, третіх осіб .

Положеннями ч.8 ст.170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.

Судом встановлено, що 18.06.2018 року потерпіла ОСОБА_6 звернулася до органу досудового розслідування з цивільним позовом.

При цьому, цивільним позивачем потерпілою ОСОБА_6 та її представником у заяві про забезпечення позову не обґрунтовано та не наведено обставин того, що невжиття таких заходів як арешт майна може істотно ускладнити чи унеможливити виконання процесуального рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів потерпілої.

Також всупереч вказаним вимогам закону, потерпілою та її представником не було надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що майно, на яке вона просить накласти арешт, належить на час звернення з даною заявою до суду на праві власності відповідачу-обвинуваченій у справі.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_6 про арешт майна слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст.170-172,350 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_6 про арешт майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1