Справа №463/6732/19
Провадження №1-кс/463/3488/19
У Х В А Л А
про скасування постанови
про закриття кримінального провадження

10 вересня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, від 22 липня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000004 від 3 січня 2019 року. Просить скасувати вказану постанову та зобов`язати уповноважену особу виконати вимоги ст. 55 КПК України, вручити пам`ятку про права та обов`язки потерпілого кожному заявнику.

Скаргу мотивує тим, що копію оскаржуваної постанови було отримав лише 30 липня 2019 року. З постановою не погоджується, оскільки вважає таку наслідком однобічного, неповного та упередженого розслідування під час якого не було здійснено належної перевірки отриманих доказів, не проведено допиту заявників в якості потерпілих, проведене досудове розслідування вважає неповним, висновок слідчого є передчасним, оскільки не дослідженні всі обставини у справі, а тому досудове розслідування не може вважатись об`єктивним.

В судовому засіданні ОСОБА_3 подану скаргу підтримав з мотивів викладених в ній, додатково пояснив, що слідчим здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження за № 0000004, а закрито кримінальне провадження в регулятивній частині оскаржуваної постанови за № 0000145, слідчою не забезпечено відновлення електропостачання в магазини заявників, не виконано ухвал слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 1, 6 листопада 2017 року. Просив скаргу задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, 5 вересня 2019 року подав письмові заперечення на скаргу, відповідно до яких в задоволенні такої просив відмовити, оскільки, на його думку, вчинив всі необхідні слідчі дії, які дали можливість прийняти оскаржувану постанову, яка на його думку відповідає вимогам чинного законодавства. Крім того, 3 вересня 2019 року на вимоги слідчого судді від 13 і 14 серпня 2019 року надав матеріали кримінального провадження № 0000004.
За таких обставин, враховуючи положення ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності слідчого або іншого представника органу досудового розслідування та прийняти процесуальне рішення у відповідності до вимог ст. 307 КПК України, відносно чого особа, яка подала скаргу не заперечив.
Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, оглянувши матеріали кримінального провадження № 0000004, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.
Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).
У відповідності до ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
З матеріалів скарги та досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження № 0000004 вбачається, що Другим слідчим відділом слідчого управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснювалось досудове розслідування вказаного кримінального провадження з правовою кваліфікацією діянь за ч. 2 ст. 256, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 382, ч. 1 ст. 396 КК України.
Слідчий Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 22 липня 2019 року виніс оскаржувану постанову, в вступній та мотивувальній частині якої вказав, що ним здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0000004, а в резолютивній частині слідчим закрито кримінальне провадження № 0000145.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий повісткою від 12 липня 2019 року здійснював виклик ОСОБА_3 для допиту в якості свідка на 22 липня 2019 року, яка була отримана адресатом лише 25 липня 2019 року, що стверджується інформацією з сайту «Укрпошти» щодо відстеження поштових відправлень.
Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про перевірку слідчим виконання ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 6 листопада 2018 року, якою зобов`язано слідчого в кримінальному провадженні № 0000051 вирішити в порядку ст. 110 КПК України заяву скаржника № 29-1 від 30 липня 2018 року, зокрема, щодо позбавлення спеціального права ПФ «Скорпіон-Сервіс», строком на 2 місяці, на надання будь-яких послуг ТЦ «Ювант», а саме постачання електричної енергії, надання послуг з охорони майна громадян, тощо. Крім того, матеріали кримінального провадження не містять даних щодо належного виконання слідчим ухвали слідчого судді вказаного вище суду від 1 листопада 2017 року.
Пункт 2 ч. 5 ст. 110 КПК України визначає, що мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Оскаржувана постанова не відповідає вимогам зазначеної норми КПК України, з описаних вище обставин, оскільки слідчим не здійснено всіх можливих і необхідних слідчих дій, які дали б обґрунтовані підстави вважати про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
З огляду наведеного, слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження від 22 липня 2019 року винесена передчасно і підлягає скасуванню. Слідчому необхідно провести всі необхідні дії, зокрема провести допити заявників, отримати належні та допустимі докази виконання ухвал суду з приводу яких зареєстровано кримінальне провадження, надати обґрунтовану юридичну оцінку встановленим обставинам, у достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, провести інші необхідні слідчі дії, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.
При цьому, слідчий суддя на даному етапі відмовляє в задоволенні скарги в частині зобов`язання уповноважену особу виконати вимоги ст. 55 КПК України, вручити пам`ятку про права та обов`язки потерпілого кожному заявнику, оскільки згідно з положеннями ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. На даному етапі встановлено, що заявники до слідчого на допит не з`явились, матеріали дослідженого кримінального провадження не містять належних і допустимих доказів спричинення заявникам матеріальної чи моральної шкоди. Описані в заяві № 8 про вчинення кримінальних правопорушень від 19 листопада 2018 року інформація про спричинення шкоди не підтверджена будь-якими доказами, матеріали кримінального провадження таких відомостей не містять. Проте вказані обставини не позбавляють права слідчого у випадку встановлення на підставі належних доказів спричинення заявникам шкоди, визнати їх потерпілими у вказаному провадженні.
Керуючись вимогами ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити частково.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 22 липня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000004 від 3 січня 2019 року скасувати.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвали набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1