ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/198/19 Справа № 710/1550/18 Категорія: ч. 2 ст. 185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддів за участю: секретаря ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
прокурораОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження № 0000418 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24.05.2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Нове Запоріжжя, Запорізької області, житель АДРЕСА_1 , (без реєстрації), українець, громадянин України, раніше судимий:

- 20 жовтня 2004 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі;

- 7 липня 2009 року Шполянським районним судом Черкаської області за ч.2 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;

- 27 травня 2010 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст. 185, ч.1 ст.71 КК України на 5 років 1 міс. позбавлення волі.;

- 16 вересня 2010 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185,71, ч.4 ст.70 КК України на 5 років 2 міс. позбавлення волі;

- 20 вересня 2013 року Веселівським районним судом Запорізької області за ч.1 ст. 390, 71,72 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- 1 березня 2016 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- 19 квітня 2016 року Пологівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 185,ч.4 ст. 70 КК України на 3 роки 4 міс. позбавлення волі. На підставі ст. 81 КК України, ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 22 травня 2018 року, звільнений умовно-достроково на 8 міс. 11 днів,

засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, до 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання, із невідбутого за вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 19 квітня 2016 року, частково приєднано 2 міс. позбавлення волі і остаточно визначено ОСОБА_7 до відбуття 2 роки 2 міс. позбавлення волі.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 572 грн.

Вирішена доля речових доказів відповідно до ст.. 100 КПК України.

в с т а н о в и л а :

Вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що він, 1 серпня 2018 року близько 12 год., перебуваючи в будинку ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрав зі столу гроші в сумі 16000 грн. і мобільний телефон «Нокія» з флеш-карткою, вартістю 1010 грн., який чим завдав потерпілому шкоди на загальну суму 17010 грн.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить пом`якшити призначене йому покарання, оскільки свою вину у вчинено визнав повністю, під час досудового розслідування активно сприяв у розкритті злочину, повністю відшкодував потерпілому спричинену матеріальну шкоду.

Заслухавши доповідь судді, думки обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу в повному обсязі, просили пом`якшити призначене покарання до 1 року позбавлення волі; думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти задоволення апеляційних вимог, та просила вирок місцевого суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Вказаним вимогам закону вирок міського суду відповідає.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який він засуджений, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на доказах, досліджених судом в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, та ніким з учасників судового провадження не оспорюється.

Дії ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України судом першої інстанції кваліфіковані вірно.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про суворість призначеного йому покарання та необхідність пом`якшення його до 1 року позбавлення волі не знайшли свого обґрунтованого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому до задоволення не підлягають, виходячи з наступного.

Визначені в ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке б ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства.

Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з принципу співмірності цей захід примусу за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 міськрайонний суд достатньо виконав вимоги ст. 50, 65, 66, 67 КК України та правових позицій, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», врахувавши ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, з врахуванням обставин, що пом`якшує покарання щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину та повне відшкодування завданої шкоди та за відсутності обтяжуючих покарання обставин, обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання, передбачене санкцією ч.2 ст. 185 КК України, у виді 2 років позбавлення волі.

Частиною 2 ст. 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Конституційний Суд України у Рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання відповідає принципу індивідуалізації призначення покарання та вимогам закону, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, та пом`якшення призначеного покарання, як того просить останній у своїй апеляційній скарзі, оскільки обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення умисних, корисливих злочинів, судимості в установленому законом порядку не зняті та не погашені, новий умисний, корисливий злочин вчинив в період умовно-дострокового звільнення, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, тому його виправлення можливе лише при призначенні покарання у виді реального позбавлення волі. Крім того, відповідно до ч.4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком суду. Вказані вимоги закону міськрайонним судом були дотримані.

Переконливих доводів про невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання тяжкості вчиненого злочину і особі засудженого внаслідок суворості в апеляційній скарзі обвинуваченого не наведено, в зв`язку з чим вважати його занадто суворим колегія суддів підстав не вбачає.

Посилання обвинуваченого на те, що при призначенні йому покарання судом першої інстанції в достатній мірі не було враховано те, що він вину у вчинено визнав повністю, під час досудового розслідування активно сприяв у розкритті злочину, повністю відшкодував потерпілому спричинену матеріальну шкоду, є безпідставними, оскільки судом першої інстанції зазначене було в повному обсязі враховано при призначенні покарання обвинуваченому.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час розгляду даного кримінального провадження міським судом, які б слугували підставою для скасування чи зміни вироку суду, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлений щодо ОСОБА_7 вирок є законним і обґрунтованим, а підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

Керуючись ст. 405, ч.1 п.1 ст. 407, ст.ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 травня 2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий :

Судді :