Справа № 308/6664/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 червня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання розглянути клопотання, -
ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою в порядку статті 303 КПК України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання розглянути клопотання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 від 26.11.2012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України. Мотивуючи скаргу тим, що 29 травня 2019 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 від 26.11.2012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України адвокатом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 було подане клопотання в порядку ч.5 ст. 36, ст. 42 КПК України про зміну підслідності. 11.06.2019 року отримано лист за підписом Заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_4 , що розглянути подане клопотання не вдається можливим через знаходження кримінального провадження у Хустському районному суді з 27.05.2019 року.
Пунктом 1 ч. ст. 303 КПК України визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого/прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим кодексом строк. Відповідно до ст.220 КПК України , клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобовязані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав . Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з обєктивних причин - надсилається їй.
Відповідно до ч.5 ст.36 КПК України Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування.
Заявник вказує, що клопотання надійшло до прокуратури Закарпатської області, однак всупереч вимогам ст.220 КПК України задоволено не було, постанову про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання не винесено, що свідчить про вчинену прокурором бездіяльність, яку заявник оскаржує на підставі п.1 ч.1 ст.303 КПК України.
Враховуючи вищенаведене просить поновити строк на оскарження бездіяльності, який пропущено з поважних причин, визнати протиправною бездіяльність заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_5 щодо не розгляду клопотання про зміну підслідності від 29.05.2019 року у строки, передбачені ст. 220 КПК України та зобов`язати уповноважену особу прокуратури Закрапатської області розглянути в порядку ч.3 ст. 110, ч.2 ст. 220 КПК України клопотання ОСОБА_2 від 29.05.2019 року в кримінальному провадженні № 0000043 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України та направити відповідь.
Слідчий суддя, вивчивши скаргу та долучені до неї документи, дійшов до наступного висновку.
Статтею 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора і слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора під час досудового розслідування віднесено до повноважень слідчого судді та урегульовано главою 26 КПК України, якою чітко встановлені межі розгляду та вичерпний перелік рішень, які можуть бути прийняті слідчим суддею за результатами розгляду скарг.
Також кримінально-процесуальним законом встановлені певні процедури оскарження, дотримання яких є обов`язковим.
Положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.
Як слідує з ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних у кримінальних справ у своєму узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» звернув увагу слідчих суддів на те, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Відповідно до ст.220 КПК України , клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Як вбачається із норми вищевказаної статті оскарженню підлягає невиконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника, але ніяк не процесуальне рішення прокурора, яке не підлягає оскарженню.
Згідно положень ст.37 КПК України, прокурор у конкретному кримінальному провадженні визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення.
Разом з тим, відповідно до вказаної статті, здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених ч.ч.4,5 ст.36, ч.3 ст.313, ч.2 ст.341 КПК України та ч.3 ст.37 КПК України.
Відповідно до ч.5 ст.36 КПК України Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування.
Як вбачається із норми вищевказаної статті, доручення здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування, є правом прокурора, а не обов`язком. Строк, у межах якого прокурор приймає таке рішення, вказаною нормою КПК також не визначений.
Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання у кримінальному провадженні під час досудового розслідування подається прокурору, який відповідно до ст. 36 КПК України здійснює процесуальне керівництво у конкретному кримінальному провадженні.
Таким чином, прокурор області і його заступник, який не є стороною у кримінальному провадженні, не є процесуальним керівником у ньому, не наділений правом розглядати клопотання у порядку ст. 220 КПК України.
У випадках неефективного здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування, у тому числі при розгляді клопотань у порядку ст. 220 КПК України, керівник регіональної прокуратури, його перший заступники, заступник своєю вмотивованою постановою мають право, але не зобов`язані, доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування (ч. 5 ст. 36 КПК України). До того ж, прийняття рішення про доручення здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування не є процесуальною дією в розумінні ст.220 КПК України, а тому на прокурора не покладено обов`язок розгляду поданого клопотання у триденний строк.
Відповідно до ч.5 ст. 218 КПК України спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня.
Таким чином, врегульовано порядок вирішення спорів про підслідність між органами досудового розслідування, а не стороною захисту і органом досудового розслідування.
Аналіз змісту КПК України також свідчить, що його норми не передбачають компетенції суду (слідчого судді) втручатися в порядок визначення органу досудового розслідування, оскільки це є виключним повноваженням сторони обвинувачення. Зазначений висновок обумовлюється і порядком розгляду спорів про підслідність, який визначений ч.5 ст.218 КПК України.
Виходячи з наведеного вище, питання про зміну підслідності кримінального провадження не відноситься до рішень, дій чи бездіяльності, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Зміст та вимоги скарги свідчать про те, що предмет оскарження виходить за межі судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні відповідно до повноважень слідчого судді.
З матеріалів скарги вбачається, що СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000043 від 26.11.2012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, процесуальне керівництво здійснюється Хустською міжрайонною прокуратурою.
Отже, з огляду на вищенаведені обставини, адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 не погоджується з не розглядом саме заступником прокурора Закарпатської області ОСОБА_5 клопотання від 29.05.2019р. про зміну підслідності у кримінальному провадженні.
При цьому, слідчий суддя зазначає, що уповноважена особа прокуратури Закарпатської області, перед яким заявником було ініційоване питання про зміну підслідності, не здійснює досудове розслідування або процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, про зміну підслідності якого просив заявник. Тому посилання заявника на вимоги ст. 220 КПК України у цьому випадку є помилковим.
Відповідно до ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
На підставі вище викладеного, оскарження бездіяльності заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_5 , в порядку ст.303 КПК України, яка полягає у протиправній бездіяльності заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_5 щодо не розгляду клопотання про зміну підслідності від 29.05.2019 року у строки, передбачені ст. 220 КПК України та зобов`язанні уповноваженої особи прокуратури Закарпатської області розглянути в порядку ч.3 ст. 110, ч.2 ст. 220 КПК України клопотання ОСОБА_2 від 29.05.2019 року в кримінальному провадженні № 0000043 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України та направити відповідь, у відповідності до вимог ч.6 ст.36, ст.216 та ч.5 ст.218 КПК України, не відноситься до того переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які оскаржуються під час досудового розслідування в порядку ст.303 КПК України, та не є предметом розгляду слідчого судді на стадії досудового розслідування, через що у відкритті провадження за даною скаргою адвоката ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 слід відмовити.
Керуючись ст.ст.303, 304 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання розглянути клопотання Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1