УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення клопотання щодо скасування арешту майна

10 грудня 2019 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2019 року адвокат ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з клопотанням про скасування арешту майна, в якому просить скасувати арешт на тимчасово вилучене майно, накладений 16 лютого 2017 року слідчим суддею Соснівського районного суду м. Черкаси у справі №712/1731/17.
При вирішенні питання щодо можливості призначення вказаного клопотання до судового розгляду встановлено наступне.
Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_4 від 16 лютого 2019 року, за результатами розгляду клопотання старшого слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, яке подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 лютого 2017 року за №0001378, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, вирішено: накласти арешт на автомобіль марки «Mersedes E220», зеленого кольору, номерний знак « НОМЕР_1 Ф4», 2001 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 ; заборонити будь-якій особі (фізичній або юридичній), у володінні якої перебуває автомобіль марки «Mersedes E220», зеленого кольору, номерний знак « НОМЕР_1 Ф4», 2001 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Як вбачається з вищевказаної ухвали слідчого судді, розгляд клопотання слідчого про накладення арешту на майно відбувався без участі власника або володільця майна автомобіля марки «Mersedes E220», зеленого кольору, номерний знак « НОМЕР_1 Ф4», 2001 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .
Відповідно до п.1 ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Згідно описової частини вказаної ухвали, під час судового розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 пред`явив працівникам поліції документ, що посвідчує приналежність автомобіля марки «Mersedes E220», зеленого кольору, номерний знак « НОМЕР_1 Ф4», 2001 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , відповідній організації, а саме талон транспортного засобу Національної гвардії України НОМЕР_3 , виданий 25 липня 2016 року, відповідно до якого транспортний засіб належить військовій частині № НОМЕР_4 Національної гвардії України. В талоні зазначений номер для прихованого пересування « НОМЕР_5 ». Крім того, відповідно до реєстраційної картки ТЗ, на спірний автомобіль видані номера НОМЕР_6 від 17 листопада 2016 року, а попередні номерні знаки були НОМЕР_5 та Свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_7 . Автомобіль марки Мерседес бенц Е200 універсал-В, 2001 року випуску, зеленого кольору, VIN НОМЕР_8 та номер кузова НОМЕР_8 . Власник ОСОБА_7 .
Відповідно до висновку експерта №1/455 від 06 березня 2017 року, бланк талону транспортного засобу Національної гвардії ІНТ №375410 не відповідає бланку технічного талону транспортного засобу Національної гвардії, зразок якого надано на експертизу. Відтиск печатки «Головне управління Національної гвардії України Служба безпеки дорожнього руху» на технічному талоні транспортного засобу Національної гвардії України НОМЕР_3 відтиском не являється, а є лише його зображенням, яке нанесене струменевим способом друку.
Як вбачається з листа №27/28/3-1240 від 21 лютого 2017 року Головного управління Національної гвардії України, на обліку та балансі військових частин Національної гвардії України автомобіль «Mersedes E220» (номер кузова НОМЕР_2 ) не перебуває, номерого знаку НОМЕР_1 Ф4 у переліку закріплених діапазонів номерних знаків військових частин Національної гвардії України немає.
Згідно клопотання №1226/24 від 21 листопада 2019 року т.в.о. командира військової частини НОМЕР_9 Міністерства оборони України ОСОБА_8 адресованого Соснівському районному суду м. Черкаси, заявник зазначає, що 12 травня 2016 року Благодійна організація «Благодійний фонд допомоги батальйону «Донбас» () передала військовій частині, польова пошта НОМЕР_10 , нині військова частина НОМЕР_9 , в безоплатне користування легковий автомобіль «Mersedes E220», номерний знак « НОМЕР_1 Ф4», номер кузова НОМЕР_11 , в зв`язку з чим військова частина НОМЕР_9 є законним володільцем арештованого майна.
До вказаного клопотання, на підтвердження викладених обставин, приєднано копію акту прийому передачі №1709/15 від 12 травня 2015 року, відповідно до якого БО «Благодійний фонд допомоги батальйон «Донбас», в особі директора ОСОБА_9 передає, а в/ч НОМЕР_10 , в особі командира ОСОБА_10 , приймає надані на безоплатній основі товарно - матеріальні цінності за наведеним нижче переліком: легковий автомобіль Mersedes BENZ E220CDI, НОМЕР_2 .
Однак, докази перебування на обліку та балансі військової частини НОМЕР_9 Міністерства оборони України вищевказаного автомобіля, відсутні.
Доказів, що військова частина НОМЕР_9 Міністерства оборони України, є власником чи володільцем майна, арештованого ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 лютого 2017 року, суду не надано і до клопотання не додано.
При цьому, вказана військова частина, яка вважає себе власником (володільцем) арештованого майна, окремо від клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , з відповідним клопотанням до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси не звертається, її лист є лише додатком до клопотання про скасування арешту, яке подано адвокатом ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 .
Відповідно до п.2 ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.
Отже, частиною 1 статті 174 КПК України передбачений вичерпний перелік осіб, які наділені правом звертатися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, до яких відносяться - підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно ч.2 ст.22 КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
12 листопада 2019 року між адвокатом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , укладений договір про надання правової допомоги.
Згідно ордеру серії ЧК №120721 від 09 грудня 2019 року, ОСОБА_3 уповноважив адвоката ОСОБА_2 представляти його інтереси в Соснівському районному суді м. Черкаси.
Разом з тим, до матеріалів клопотання не надано жодного доказу, що ОСОБА_3 є підозрюваним, обвинуваченим, законним представником у кримінальному провадженні №0001378 11 лютого 2017 року, в межах якого ухвалою слідчого судді накладений арешт на майно, власником або володілцем такого майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
У клопотанні про скасування арешту майна відсутні будь-які відомості про приналежність ОСОБА_3 до осіб, зазначених у ч.1ст.174 КПК України.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна подано адвокатом ОСОБА_2 в інтересах особи, яка не наділена правом на звернення з відповідним клопотанням до слідчого судді, оскільки не є особою, зазначеною в ч.1 ст.174 КПК України.
Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини, зазначає, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
У рішеннях ЄСПЛ, постановлених за результатами розгляду справ «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 22, 174, 370, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 лютого 2017 року у справі №712/1731/17, - повернути заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1