Провадження №1-кп/761/512/2019
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000750 від 02 серпня 2016 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, утриманців не має, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 у липні місяці 2016 року, у невстановлений досудовим слідством час та день, перебуваючи поряд з ТЦ «Даринок» неподалік станції метро «Лісова» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, точної адреси не встановлено, знайшов посвідчення «Учасника бойових дій» № НОМЕР_1 , видане 08.05.2015 управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , на якому на обох сторінках стояли відтиски печатки, та фотокартка невідомого для ОСОБА_3 чоловіка. З метою підробки посвідчення для подальшого його використання для безкоштовного проїзду у громадському транспорті, ОСОБА_3 самостійно вклеїв у вищезазначене посвідчення свою фотокартку розміром 30,5x42,5 мм.

Згідно довідки № 502/2/4/3/1518 від 04.10.2016 встановлено, що згідно протоколу №48 від 28.04.2015 комісії по розгляду надання статусу учасника бойових дій Командування Сухопутних військ Збройних Сил України колишньому військовослужбовцю військової частини п/п НОМЕР_3 ОСОБА_6 було надано статус учасника бойових дій. На підставі рішення вищевказаної комісії, 08.05.2015 військовою частиною НОМЕР_2 було надано посвідчення серії НОМЕР_4 на ім*я ОСОБА_6 .

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 вищевказане посвідчення учасника бойових дій військовою частиною НОМЕР_2 не видавалося.

Згідно висновку експерта №983/тдд від 17.08.2016 у посвідченні учасника бойових дій серії НОМЕР_4 , виданому на ім`я ОСОБА_6 , мало місце переклеювання фотокартки.

Також 01.08.2016, приблизно о 19 год. 30 хв., проходячи через контрольно-пропускний пункт на станції метро «Університет» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, з метою безкоштовного проїзду в громадському транспорті, ОСОБА_3 пред`явив контролеру завідомо підроблене посвідчення «Учасника бойових дій» № НОМЕР_1 , видане 08.05.2015 управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , тим самим використав завідомо підроблений документ, після чого був запрошений до службового приміщення вказаної станції метро працівником поліції, де у подальшому посвідчення «Учасника бойових дій» № НОМЕР_1 у нього було вилучено.

Згідно довідки № 502/2/4/3/1518 від 04.10.2016 встановлено, що згідно протоколу №48 від 28.04.2015 комісії по розгляду надання статусу учасника бойових дій Командування Сухопутних військ Збройних Сил України колишньому військовослужбовцю військової частини п/п НОМЕР_3 ОСОБА_6 було надано статус учасника бойових дій. На підставі рішення вищевказаної комісії, 08.05.2015 військовою частиною НОМЕР_2 було надано посвідчення серії НОМЕР_4 на ОСОБА_6 .

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 вищевказане посвідчення учасника бойових дій військовою частиною НОМЕР_2 не видавалося.

Згідно висновку експерта №983/тдд від 17.08.2016 у посвідченні учасника бойових дій серії НОМЕР_4 , виданому на ім`я ОСОБА_6 , мало місце переклеювання фотокартки.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України визнав повністю, просив суд обмежити обсяг дослідження доказів та фактичних обставин справи його допитом та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню по кримінальним правопорушенням, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальними правопорушеннями, розміру судових витрат, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, надав показання про те, що дійсно у 2016 році він біля метро «Лісова» знайшов посвідчення учасника бойових дії на ім*я невідомого йому чоловіка та переклеїв у ньому фотокартку на свою. Не усвідомлював, що він вчиняє кримінальне правопорушення, а тому використав таке посвідчення для безкоштовного проходу у метро на станції «Університет», де його затримала поліція, а посвідчення вилучили. У вчиненому ОСОБА_3 щиро розкаявся та зобов`язався відшкодувати судові витрати.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати:

-за ч.1 ст. 358 КК України, як підроблення офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його підроблювачем;

-за ч.4 ст.358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є кримінальними правопорушеннями невеликої тяжкості, обставини їх вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, мотивацію злочину, та дані про особу обвинуваченого, який не одружений, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, під наглядом у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , слід визнати його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом встановлено не було.

При таких обставинах, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання, що не пов`язане з обмеженням волі, а застосувати відносно нього з урахуванням майнового стану винного, який офіційно не працює, однак має дохід, покарання у вигляді штрафу в межах санкції статей кримінального закону, за якими визнає його винним.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з винної особи на користь держави.

Цивільний позов не заявлявся, запобіжні заходи не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1020 (одну тисячу двадцять) гривень.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1020 (одну тисячу двадцять) гривень.

Речовий доказ, приєднаний до матеріалів кримінального провадження відповідно до постанови слідчого від 23.08.2016 року залишити зберігатись у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судової технічної експертизи у сумі 880 (вісімсот вісімдесят) гривень 40 копійок.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся, запобіжні заходи не застосовувались.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1