29.11.2019
Справа № 642/7626/19
Провадження № 1-кс/642/928/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2019 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові заяву адвоката ОСОБА_5 про відвід головуючого судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,
встановив:
В провадженні судді Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
28.11.2019 через канцелярію суду захисником обвинуваченої було подано заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_6 від розгляду вказаного кримінального провадження, вказуючи, що головуючий порушив процесуальні строки розгляду клопотання прокурора про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та в ухвалі про обрання такого запобіжного заходу суд посилається на докази, що зібрані в іншому кримінальному провадженні.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 та його підзахисна - обвинувачена ОСОБА_4 підтримали заявлений відвід, посилаючись на викладені в заяві обставини.
Прокурор заперечувала проти заяви адвоката ОСОБА_5 , вказуючи, що підстав для відводу судді ОСОБА_6 не вбачається, наведені захисником доводи не обґрунтовані та не передбачені кримінальним-процесуальним законодавством.
Суддя ОСОБА_6 своїх пояснень з приводу заявленого відводу не надав.
Вивчивши доводи заяви та вислухавши учасників процесу, суд вважає заяву адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Положеннями ст.ст.75,76 КПК України наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу. Таких підстав адвокатом не наведено.
Водночас, згідно за п.4 ч.1ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Частиною 5 статті 80 КПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.
Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод суд, який розглядає справу, має бути безстороннім і незалежним.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, викладеною, зокрема, в рішеннях у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії», існування безсторонності для цілей п.1 ст.6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п.43 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.
З`ясовуючи сутність тверджень адвоката ОСОБА_5 щодо обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_6 у даній справі, суд констатує, що адвокат фактично намагається оскаржити процесуальні дії судді під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_4 та ухвалу суду за результатами розгляду такого клопотання.
Аналіз даного твердження дозволяє дійти висновку, що незгода адвоката з процесуальним документом суду у вигляді ухвали про обрання обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є доказом упередженості судді ОСОБА_6 .
Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.
Тобто, наявність в осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом розгляду та судових рішень чинному законодавству України не можуть бути підставою згідно з ст.ст.75,76 КПК України для відводу судді, всі ці заперечення можуть бути викладені цими особами в апеляційній скарзі, у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням.
Таким чином, наведені адвокатом ОСОБА_5 підстави для відводу головуючого судді ОСОБА_6 не викликають сумнівів у його неупередженості під час розгляду кримінального провадження та фактично зводяться до незгоди сторони захисту з процесуальними рішеннями суду.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява адвоката ОСОБА_5 про відвід головуючого судді ОСОБА_6 є не вмотивованою, а тому задоволенню не підлягає.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.75, 76, 80,81 КПК України, суд -
ухвалив:
Заяву адвоката ОСОБА_5 про відвід головуючого судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий