ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3978/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2019 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника приватного підприємства «Ладабудсервіс» адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

05.06.2019 представник приватного підприємства «Ладабудсервіс» адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 06.04.2018 в частині, що стосується накладення арешту на суму ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміт ПДВ), зокрема, по «Ладабудсервіс» в сумі 3 135 000 грн. ПДВ.

На обґрунтування клопотання вказав, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205, ч.3 ст.212 КК України. Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 06.04.2018 року у справі №753/5799/18 задоволено клопотання слідчого з СУ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_4 про арешт у рамках кримінального провадження №0000001 та накладено арешт на суму ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по ПП «Ладабудсервіс» () у сумі 3 135 000 грн. Зазначає, що ліміти ПДВ не є майном товариства, а тому не підпадають під ознаки речових доказів у кримінальному провадженні відповідно до ст.98 КПК України. Крім того, ПДВ є непрямим податком, який нараховується на базу оподаткування вартість товару/роботи/послуги та сплачується за рахунок кінцевого споживача такого товару/роботи/послуги у зв`язку з чим ПДВ іноді називають «податком споживання»; ПП «Ладабудсервіс» не має жодного статусу у кримінальному провадженні №0000001.

Сторони в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином..

Встановлено, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205, ч.3 ст.212 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 06.04.2018 року у справі №753/5799/18 задоволено клопотання слідчого СУ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_4 про арешт у рамках кримінального провадження №0000001 та накладено арешт, зокрема на суму ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по ПП «Ладабудсервіс» () у сумі 3 135 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Частиною 2 статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та спів розмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані повинні міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Зі змісту вказаної норми закону вбачається, що арешт у даному випадку могло бути накладено на гроші, які знаходяться на рахунках скаржника, або видаткові операції. Накладення арешту на активи суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України кримінальним процесуальним законом не передбачено, тому суд приходить до висновку, що клопотання представника приватного підприємства «Ладабудсервіс» адвоката ОСОБА_3 є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва у справі № 753/5799/18 від 06.04.2018 р. на активи приватного підприємства «Ладабудсервіс», розташованого за адресою:м. Київ, пр-т. Перемоги, 44, корпус Щорсовський, офіс 107 (), а саме скасувати арешт накладений на суму ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по ПП «Ладабудсервіс» () у сумі 3 135 000 грн.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1