Ухвала
Іменем України
17 липня 2019 року

м. Київ
справа № 761/22022/19

провадження № 51- 3552 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30 травня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 24 червня 2019 року,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30 травня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про негайну доставку підозрюваного ОСОБА_5 до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Київський апеляційний суд ухвалою від 24 червня 2019 рокувідмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на вказану ухвалу слідчого судді, а апеляційну скаргу з доданими до неї додатками повернув особі, яка її подала.

ОСОБА_4 , не погодившись із ухвалами суду першої та апеляційної інстанцій, звернувся з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати. Вважає, що, відмовляючи у відкритті провадження за його апеляційною скаргою, апеляційний суд постановив рішення без урахування загальних засад кримінального провадження, що стосуються забезпечення кожному права на оскарження процесуальних рішень.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, Верховний Суд дійшов такого.
За змістом ст. 310 та ч. 4 ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) ухвали слідчого судді не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.

Разом з цим, доводи ОСОБА_4 про незаконність ухвали апеляційного суду, якою відмовлено у відкритті провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді, є безпідставними.
З касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень видно, що ОСОБА_4 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді про негайну доставку підозрюваного ОСОБА_5 до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суддя суду апеляційної інстанції вказав, що апеляційну скаргу подано на рішення слідчого судді, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Частиною 1 ст. 309 КПК передбачено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. Оскаржена ухвала слідчого судді, яку останній постановив у межах своєї компетенції, до цього переліку не входить. Згідно із частиною 3 цієї статті скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Суддя суду апеляційної інстанції, встановивши, що апеляційна скарга подана на ухвалу слідчого судді в порядку ст. 206 КПК, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, дійшов висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за цією скаргою. Колегія суддів вважає таке рішення обґрунтованим, оскільки воно постановлене із дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
Саме таку позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 травня 2019 року, де зазначається, що, оскільки ухвала слідчого судді щодо скарги, поданої в порядку ст. 206 КПК України, у переліку, передбаченому ст. 309 КПК України, відсутня, звернення до суду з апеляційною скаргою на таке рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.
Непереконливими є доводиОСОБА_4 щодо недотримання апеляційним судом загальних засад кримінального провадження.
Так, ч. 6 ст. 9 КПК передбачено, що коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу. Однак, у цьому кримінальному провадженні немає питань, які б не було врегульовано КПК, а скарга стороною захисту була подана в порядку ст. 206 КПК і відповідно слідчий суддя постановив ухвалу в межах процедури, яка передбачена кримінальним процесуальним законом.
Оскільки ОСОБА_4 була подана скарга на рішення слідчого судді в порядку ст. 206 КПК, то підстав вважати, що апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за скаргою на таке рішення, не дотримався загальних засад кримінального провадження щодо забезпечення кожному права на оскарження процесуальних рішень, немає.
Верховним Судом не встановлено обставин, які б були підставами для скасування ухвали апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 .
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30 травня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 24 червня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3