ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2977/18 Номер провадження 11-кп/814/1005/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві у рамках кримінального провадження №0005669 апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 20 червня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 20 червня 2019 року продовжено

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,-

обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

термін тримання під вартою на 2 місяці - до 20 серпня 2019 року.

У задоволенні клопотань обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який відмовлено.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні ряду тяжких корисливих злочинів, один з яких в період іспитового строку, раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини, ніде не працює та не має міцних соціальних зв`язків, судове слідство наразі триває та є недопитаними деякі свідки, вплив на яких з боку обвинуваченого може зашкодити встановленню істини у справі, тому суд вважає, що до цього часу наявні ризики переховування обвинуваченого від суду, продовження ним злочинної діяльності та перешкоджанню виконанню процесуальних рішень, у зв`язку з чим інші більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належної поведінки обвинуваченого.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду про продовження йому строку тримання під вартою скасувати та постановити нову, якою обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту з 21.00 до 06.00. год. з покладенням ряду обов`язків.

Апеляцію обґрунтовує тим, що із змісту допитів двох свідків та потерпілого , вбачається , що він жодним чином не перешкоджав встановленню істини у кримінальній справі, провину за два епізоди визнав повністю, дав пояснення , щиро розкаюється. Крім того, він позитивно характеризується за місцем проживання, постійно доглядає за матір`ю та має тяжку інфекційну хворобу.

Також, обвинувачений заперечує будь-які ризики, зазначаючи про те, що досудове слідство вже закінчено , шкоду потерпілим він відшкодував в повному обсязі, а тяжкість вчиненого , згідно з практикою ЄСПЛ не може бути підставою для обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його адвоката на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає скаргу безпідставною, перевіривши матеріали судового провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів , наданих до апеляційного суду, в провадженні Октябрського районного суду м. Полтави , перебувають матеріали кримінального провадження № 0000461 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

На стадії досудового розслідування обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження, прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , мотивуючи його тим, що останній неодноразово судимий, не працює, за місцем проживання не має міцних соціальних зв`язків, тому існують ризики ухилення обвинуваченого від суду та продовження злочинної діяльності.

Задовольняючи клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , та, відповідно, відмовляючи у задоволенні клопотання адвоката та обвинуваченого про зміну йому запобіжного заходу , місцевий суд врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та такі не зменшились, з врахуванням тяжкості злочинів, інкримінованих ОСОБА_9 , та даних про особу обвинуваченого, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому обґрунтовано продовжив останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З такими висновками погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Так, зокрема, місцевим судом, обґрунтовано враховано, що обвинувачений ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні ряду тяжких корисливих злочинів, один з яких в період іспитового строку, раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини, ніде не працює та не має міцних соціальних зв`язків.

Вказані обставини, які до того ж є у повній мірі доведеними, підтверджують існування ризиків, у виді знищення , схову або спотворення речей і документів , які мають істотне значення для встановлення істини у справі, незаконного впливу на свідків, потерпілий , які ще є недопитаними в судовому засіданні , інших підозрюваних, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчиняти інший злочину, які стали підставою для обрання запобіжного заходу ОСОБА_9 та які не зменшились на даний час.

Ураховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що доводи , наведені в апеляціях про не доведення існування ризиків , передбачених статтею 177 КПК України, є безпідставними.

Усі обставини, на які в апеляції посилається обвинувачений, у повній мірі були враховані при обрані обвинуваченому запобіжного заходу, а також, під час розгляду клопотань сторони захисту про заміну ОСОБА_9 запобіжного заходу.

Дані про особу обвинуваченого, зокрема наявність на утриманні матері похилого віку, не зменшують існування наведених вище ризиків та не можуть бути беззаперечною підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Також , апелянтом не надано переконливих доказів неможливості перебування його під вартою за станом здоров`я.

Підсумовуючи наведене колегія суддів приходить до висновку , що рішення суду щодо ОСОБА_9 є правильним та тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою може запобігти існуючим у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Істотних порушень норм КПК України , які могли б поставити під сумнів висновки суду щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, колегією суддів не встановлено.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.376,404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення , а ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 20 червня 2019 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_10 ОСОБА_4 .