Номер провадження: 11-кп/813/1477/19
Номер справи місцевого суду: 514/980/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 на ухвалу Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області від 22.08.2019 р. про повернення обвинувального акту прокурору з підстав невідповідності вимогам КПК України в кримінальному провадженні №0000003 від 02.01.2019 року відносно:

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Великий Березний Великоберезянського р-ну Закарпатської області, громадянина України, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого;

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Підгірне Тарутинського р-ну Одеської області, громадянина України, зареєстрованого: АДРЕСА_3 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою суду 1-ої інстанції обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000003 від 02.01.2019 року відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України повернутий прокурору з підстав невідповідності вимогам КПК України з огляду на наступне: 1) всупереч вимогам Тимчасової інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генпрокурора України №27 від 12.02.2019 р. обвинувальний акт не засвідчений проставлянням печатки; 2) в порушення вимог п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не зазначені обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_9 та обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_10 , що позбавляє суд можливості самостійно їх визначати та враховувати; 3) до обвинувального акту не додано реєстр матеріалів досудового розслідування, який би відповідав вимогам ч. 2 ст. 109 КПК України, зокрема, в ньому безпідставно зазначені відомості про вилучені під час процесуальних дій предмети, документи та місце їх знаходження, що фактично прирівнюється до розкриття суду змісту документів обвинувачення до початку судового розгляду.
Зазначені обставини, на думку суду першої інстанції, перешкоджають призначенню судового розгляду вказаного обвинувального акту.

Також, оскаржуваною ухвалою суду було продовжено строк застосування відносно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 21.10.2019 року.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 зазначив, що оскаржувана ухвала суду є незаконною та необґрунтованою у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження з огляду на наступні обставини:

- посилання суду на те, що стороною обвинувачення в обвинувальному акті відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не зазначені обставини, які обтяжують та пом`якшують їх покарання є безпідставним, оскільки органом досудового розслідування зазначених обставин в ході досудового розслідування встановлено не було, про що зазначається в обвинувальному акті, а суд в ході проведення судового розгляду може встановити такі обставини та врахувати їх при прийнятті рішення;

- чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає від прокурора скріплювати обвинувальний акт печаткою, а посилання суду на підзаконний нормативно-правовий акт організаційно-розпорядчого характеру є незаконним;

- доводи суду щодо безпідставного зазначення слідчим в реєстрі матеріалів досудового розслідування вилучених під час проведення процесуальних дій предметів, документів та місце їх знаходження не знайшли свого підтвердження, при цьому, такі посилання не розкривають зміст та результати зазначених процесуальних дій;

- невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам КПК України, відповідно до закону, не є підставою для повернення такого обвинувального акту прокурору;

- суд залишив поза увагою той факт, що ухвалою Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області від 26.06.2019 р. обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в зазначеному кримінальному провадженні вже повертався прокурору для усунення недоліків, проте ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.07.2019 р. зазначена ухвала була скасована та призначено новий судовий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження, при цьому, в ухвалі суд апеляційної інстанції вказав, що обвинувальний акт в зазначеному провадженні відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Посилаючись на наведені доводи, прокурор просить ухвалу суду в частині повернення обвинувального акту прокурору скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження, а в частині продовження обвинуваченим строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

В судове засідання апеляційного суду потерпіла ОСОБА_12 та захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - ОСОБА_13 не з`явились, хоча були належним чином сповіщені про дату, час та місце судового розгляду, жодних клопотань до апеляційного суду не подавали. Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 також були повідомлені про час та місце судового розгляду, клопотань про забезпечення їх явки до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів, керуючись вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України, з`ясувавши думку інших учасників судового розгляду, вважає за можливе провести апеляційний розгляд за відсутності вищезазначених осіб.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 1 ст. 370 КПК України передбачає що, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до припису п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Перевіривши зміст обвинувального акту, колегія суддів дійшла висновку, що він відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Із аналізу змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000003 від 02.01.2019 року відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України (а.с. 1-5) встановлено, що він містить анкетні відомості обвинувачених,виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення та інші, передбачені законом відомості.

Обвинувальний акт, у відповідності до ч. 3 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затверджував (а.с. 5, зворотна сторона).

Окрім того, до обвинувального акту, як це передбачено ч. 4 ст. 291 КПК України, доданий реєстр матеріалів досудового розслідування (а.с. 7-29) та розписки сторони захисту про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (а.с. 30-33).

Апеляційний суд також вважає, що підстави для повернення обвинувального акту, наведені судом першої інстанції в ухвалі є надуманими з огляду на наступне.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Пункти 5 та 6 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачають, що обвинувальний акт, серед іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а також обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання.
Частиною 1 ст. 337 КПК України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Із аналізу вищевказаних положень кримінального процесуального закону вбачається, що при складенні обвинувального акту прокурор зазначає обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, проте лише у разі встановлення таких обставин під час проведення досудового розслідування кримінального провадження.
Так, дійсно, відповідно до змісту обвинувального акту (а.с. 5), обставин, які пом`якшують або покарання обвинуваченого ОСОБА_9 та обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 під час проведення досудового розслідування зазначеного кримінального провадження встановлено не було.
Таким чином, органом досудового розслідування не було зазначено наявність або відсутність під час досудового розслідування обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 та обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , проте зазначений недолік, на думку апеляційного суду, стала результатом допущення очевидної описки в обвинувальному акті.
Окрім того, положення ч. 2 ст. 337 КПК України надають право прокурору під час судового розгляду змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи, а приписи ч. 3 зазначеної ст. 337 КПК України передбачають можливість суду вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, проте лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Згідно з положеннями п.4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.
При цьому, збирання доказів, відповідно до вимог ч. 1 ст. 93 КПК України, може здійснюватись як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, а також потерпілим та представником юридичної особи, стосовно якої здійснюється провадження.
Враховуючи викладені положення законодавства, заслуговують на увагу доводи сторони обвинувачення про те, що зазначені вище обставини, які обтяжують або пом`якшують покарання обвинувачених можуть бути встановлені в ході судового розгляду зазначеного кримінального провадження шляхом аналізу наданих як стороною обвинувачення, так і стороною захисту доказів, та враховані при постановленні судом рішення за результатами проведення такого судового розгляду, а тому повернення обвинувального акту прокурору із зазначеної підстави не відповідає вимогам чинного КПК України.
Висновки суду про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України з підстави того, що він не скріплений печаткою органів прокуратури, колегія суддів оцінює критично, вважає їх вочевидь помилковими з огляду на наступні обставини.
Частини 1-3 ст. 291 КПК України містить вичерпний перелік відомостей та реквізитів, які повинен містити обвинувальний акт для того, щоб він вважався таким, який відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.
Проте, зазначений перелік не містить вимоги щодо скріплення підпису слідчого та прокурора печаткою, а посилання суду на підзаконний нормативно-правовий акт, зокрема, Тимчасову інструкцію з діловодства в органах прокуратури України, затверджену наказом Генпрокурора України №27 від 12.02.2019 р. не є доречним, оскільки в цьому випадку норми закону мають вищу юридичну силу, ніж норми Інструкції, тому саме вимогам ст. 291 КПК України в цьому випадку необхідно надавати перевагу.
За таких обставин, апеляційний суд вважає висновки суду щодо повернення обвинувального акту в зазначеному кримінальному провадженні з підстави відсутності печатки органу прокуратури такими, що не відповідають вимогам кримінального процесуального закону.
Що стосується посилань суду на зазначення в реєстрі матеріалів досудового розслідування про вилучене під час проведення процесуальних дій майно, що фактично розкриває суду зміст проведених процесуальних дій, апеляційний суд вважає їх безпідставними з огляду на наступне.
Зазначення в реєстрі матеріалів досудового розслідування (а.с. 7-29) вилучених в ході проведення процесуальних дій речей, документів та місце їх знаходження жодним чином не розкриває змісту проведеної процесуальної (слідчої) дії, не є підставою для визнання реєстру таким, що не відповідає вимогам ст. 109 КПК України та, окрім того, колегія суддів наголошує на тому, що положення ст. 291 КПК України не передбачають можливості повернення обвинувального акту прокурору з підстав наявності недоліків реєстру матеріалів досудового розслідування.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні №0000003 від 02.01.2019 року відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України вже повертався прокурору для усунення недоліків ухвалою Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області від 26.06.2019 р. (а.с. 71-72), однак ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.07.2019 р. зазначена ухвала суду першої інстанції була скасована та був призначений новий судовий розгляд вищевказаного обвинувального акту в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання (а.с. 91-92 ).

При цьому, мотивуючи дане рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обвинувальний акт в зазначеному кримінальному провадженні, відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, залишивши поза увагою вказаний вище висновок суду апеляційної інстанції, помилково прийняв рішення про повторне повернення обвинувального акту прокурору, керуючись формальними та дріб`язковими підставами, без повного та об`єктивного дослідження всіх обставин.

Отже, апеляційний суд вважає, що обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні відповідає вимогам КПК України, тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції про його повернення прокурору підлягає скасуванню.

Згідно з приписами п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Частина 3 ст. 415 КПК України встановлює, що висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового судового розгляду обвинувального акту після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення прокурору, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію ст.ст. 7, 9 КПК України.

Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

Отже, апеляційний суд вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора знайшли своє підтвердження, тому вона підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала підлягає скасуванню в частині повернення прокурору обвинувального акту у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону з направленням обвинувального акту із додатками до суду 1-ої інстанції на новий судовий розгляд, зі стадії підготовчого судового провадження, в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 291, 314, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.08.2019 р. в частині повернення прокурору з підстав невідповідності вимогам КПК України обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000003 від 02.01.2019 року відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту в суді 1-ої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4