У Х В А Л А

Справа № 184/1295/19
Номер провадження 1-в/184/88/19

05 липня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання адміністрації Державної установи "Покровський виправний центр (№79)" та спостережної комісії виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання засудженої:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Піски, Баштанський р-н, Миколаївської області, громадянки України, яка має не повну загальну середню освіту, не заміжня, не працююча, до засудження проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 , представника ДУ "ПВЦ (№79)" ОСОБА_5 , засудженої - ОСОБА_3 , представника спостережної комісії ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

20.06.2019 року до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області надійшло подання адміністрації Державної установи "Покровський виправний центр (№79)" та спостережної комісії виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_3 , засуджену Ленінським районним судом м.Миколаєва за ст. 117 КК України, посилаючись на те, що вона своєю поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення, а тому просять про застосування щодо неї умовно - дострокового звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні представник Державної установи "Покровський виправний центр (№79)" та представник спостережної комісії виконкому Покровської міської ради подання підтримали та просили його задовольнити.

Засуджена просила застосувати щодо неї умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, пояснивши, що переосмислила своє життя, хоче повернутися до своїх п`ятьох дітей, влаштуватися на роботу, тяжкою працею та гарною поведінкою вона довела, що може жити інакше.

Прокурор проти задоволення подання заперечував, оскільки засуджена своєю поведінкою не довела своє виправлення, має лише два заохочення, працює на 0,5 ставки, не приймає активну участь у роботі самодіяльних організацій, у разі застосування умовно-дострокового звільнення, зважаючи на тяжкі невідворотні наслідки вчиненого, не буде досягнута мета покарання.

Розглянувши подання, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокового звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" звернуто увагу судів на те, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК України) виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

В судовому засіданні встановлено, що 13.05.2016 року ОСОБА_3 була засуджена Ленінським районним судом м.Миколаєва за ст. 117 КК України до 03 років обмеження волі.

Засуджена ОСОБА_3 відбуває покарання з 18.09.2016 року. До Державної установи «Покровський виправний центр (№79)» прибула 18.09.2016 року із органу пробації Миколаївської області.

По прибуттю до установи працевлаштована до бригади № 49, контрагентського об`єкту ПАТ «Нікопольський завод феросплавів», робочою. З листопада 2017 року працевлаштована до їдальні, спочатку на роздачу, а з травня 2018 року старшим кухарем. З травня 2019 р. працевлаштована до бригади № 10, господарського обслуговування, робітником по догляду за тваринами. Норма виробітку з грудня 2017 року по червень 2019 року, тобто протягом 19 місяців перебування у виправному центрі, становить 100 %, при цьому у травні 2019 р. працювала як на кухні, так і по догляду за тваринами. Суд критично сприймає доводи прокурора про те, що засуджена з листопада по червень 2019 року працює на лише 0,75 - 0,50 ставки, враховуючи те, що згідно пояснень представника ДУ ПВЦ №79, вимушеність працевлаштування працівників господарського обслуговування зумовлена наявним штатним розписом, який не дозволяє здійснювати працевлаштовувати вказаних працівників на цілу ставку при відсутності в установі передбачуваної кількості засуджених, які відбувають покарання. Попри це, засуджена з власної ініціативи добровільно виконує покладені на неї обов`язки протягом цілого робочого дня, допомагаючи і на вихідних. Вказане підтвердила і сама засуджена, пояснивши, що характер роботи, зокрема догляд за тваринами, не може виконуватися лише на 0,5 ставки, оскільки зазначений догляд потрібно здійснювати цілий день, зокрема не можна годувати тварину лише вранці, і не годувати ввечері, тому вона працює цілий день. Суд вважає вказані пояснення слушними та приходить до переконання, що передбачуване КК України право на умовно дострокове звільнення не може бути поставлено в залежність від недоліків штатного розпису та формальною неможливістю установи прийняти засуджених на цілу ставку, а потрібно керуватися фактичною зайнятістю особи, оцінюючи її ставлення до праці.

Зокрема, про сумлінне ставлення до праці та сумлінну поведінку свідчать наявність у засудженої двох заохочень: 27.06.2018 за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці та 07.03.2019 року за сумлінне ставлення до праці, зразкову поведінку, з нагоди святкування 8 березня. Стягнень немає.

Оцінюючи питання додержання засудженою вимог режиму, суд виходить з того, що відповідно до ч.4 ст. 59 КВК України особи, засуджені до обмеження волі, зобов`язані: виконувати законні вимоги адміністрації виправного центру, які стосуються порядку відбування призначеного покарання; сумлінно працювати у місці, визначеному адміністрацією виправного центру; постійно знаходитися в межах виправного центру під наглядом, залишати його межі лише за спеціальним дозволом адміністрації цього центру, проживати за особистим посвідченням, яке видається взамін паспорту; проживати, як правило, у спеціально призначених гуртожитках; з`являтися за викликом адміністрації виправного центру; виконувати в разі залучення роботу із самообслуговування та благоустрою виправного центру. Враховуючи наявність у засудженої двох заохочень та відсутність заходів стягнення, що можуть застосовуватися адміністрацією виправного центру до засуджених, які порушують трудову дисципліну і встановлений порядок відбування покарання, суд приходить до висновку, що засуджена дотримується вимог режиму.

Крім того, оцінюючи поведінку засудженої та участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, суд бере до уваги, що за час відбування покарання засуджена характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна. Дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою.

Бере особисту участь в організації виховних заходів та роботі самодіяльних організацій, які проводяться в установі, зокрема, брала участь у роботі бібліотечної секції, у підготовці декорацій для святкового концерту з нагоди Дня перемоги 2019 року (створила святкове вогнище), в спартакіаді 01.05.2018, у заході «Запиши та направ казку дітям» у серпні 2018 року, що підтверджується фото таблицями. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу «Професія» та «Підготовка до звільнення», «Фізкультура і спорт», «Творчість», що підтверджується довідкою про проведену соціально-виховну роботу із засудженою та щоденником індивідуальної роботи із засудженою ОСОБА_3 .

Підтримує соціальний зв`язок з рідними шляхом телефонних розмов, після звільнення має намір працевлаштуватися за місцем проживання, повернути до себе дітей, які зараз проживають із бабусею.

У вчиненому злочину щиро розкаюється.

Аналізуючи психологічні зміни в особистості засудженої, суд враховує висновки начальника відділення соціально-психологічної служби ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що містяться у щоденнику індивідуальної роботи із засудженими, відповідно до яких при оцінці ступеню виправлення ОСОБА_3 , зроблено наступні висновки: 2017 р. - «стає на шлях виправлення»; 19.03.2018 р. та 26.03.2018 р. - «стає на шлях виправлення»; 13.08.2018 р. - «стала на шлях виправлення»; 20.09.2018 р., 26.03.2019 рр. 20.05.2019 р. - «довела своє виправлення», тобто відслідковується чітка динаміка зростання оцінки ступеню виправлення засудженої, проведена відповідною службовою особою установи з метою з`ясування реального відношення засудженої до скоєного злочину, факту позбавлення волі, вироку суду, режиму відбування покарання, праці, до персоналу, колективу засуджених та свого майбутнього.

Крім того, судом враховується, що питання щодо можливості умовно-дострокового звільнення засудженої ОСОБА_3 розглядалось на сумісному засіданні спостережної комісії виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області і комісії державної установи «Покровський виправний центр («79) 13.06.2019, де фахівцями двох державних установ прийнято рішення про направлення матеріалів до суду для вирішення питання про умовно дострокове звільнення засудженої, яка довела своє виправлення.
Оцінюючи доводи прокурора стосовно того, що у разі застосування умовно-дострокового звільнення до ОСОБА_3 не буде досягнута мета покарання, враховуючи тяжкість і невідворотність вчиненого, суд виходить з наступного. ОСОБА_3 засуджена за ст. 117 КК України, який є злочином середньої тяжкості, до 03 років обмеження волі. Невідбутий строк покарання засудженої становить 2 місяці 13 днів. Стаття 81 КК України не містить винятків щодо можливості застосування умовно-дострокового звільнення в залежності від наслідків вчиненого кримінального правопорушення (відворотності чи не відворотності). Законодавчою вимогою є фактичне відбування засудженим певного строку покарання, його сумлінна поведінка та ставлення до праці, в чому проявляється принцип гуманізму та спрямованість покарання передусім на виправлення особи. Саме тому, у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 2 акцентується увагу на тому, що судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб. Натомість, створення (висування) додаткових, не передбаченим чинним законодавством, вимог щодо застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, категоричність позиції прокурора у справах зазначеної категорії, на думку суду, справляють негативний вплив на засуджених, які втрачають мотивацію до сумлінної поведінки та ставлення до праці.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що засуджена ОСОБА_3 має два заохочення за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку, відсутність стягнень, суд приходить до висновку, що засуджена своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці, довела своє виправлення, а тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Подання адміністрації Державної установи "Покровський виправний центр (№79)" та спостережної комісії виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженої ОСОБА_3 - задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджену 13.05.2016 року вироком Ленінського районного суду м.Миколаїва за ст. 117 КК України до 03 років обмеження волі звільнити умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді обмеження волі на невідбутий строк - 02 (два) місяці 13 (тринадцять) днів.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 08.07.2019 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1