Справа № 444/1118/19
Провадження № 1-кс/444/1171/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Жовква Львівської області 10 жовтня 2019 року

Жовківський районний суд Львівської області у складі :

слідчого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянув клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ :

Адвокат ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про скасування арешту майно, та просить скасувати арешт на майно, а саме автомобіль «Рено Логан», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 сірого кольору, «HYUNDAI-H1», р.н.з. НОМЕР_4 та повернути його ОСОБА_4 безоплатно. Просить клопотання задовольнити.
Адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали скаргу з підстав в ній наведених, просять таку задоволити.
Начальник СВ Жовківського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області щодо поданої скарги заперечив. Вважає таку безпідставною та необґрунтованою, просить відмовити в її задоволенні.
Вислухавши думку сторін, їх представників, вивчивши матеріали клопотання, заперечення проти заявленого клопотання, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Ухвалою слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 06.05.2019 року накладено арешт на тимчасового вилучене майно, а саме автомобіль «Рено Логан», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 .
Згідно з ч.ч. 1, 2, 6 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 170 КПК заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатись таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. При цьому не допускається заборона використання житлового приміщення, в якому на законних підставах проживають будь-які особи.
Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом Жовківського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000396, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 квітня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
При накладенні арешту на вищезазначене майно у кримінальному провадженні №0000396, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 квітня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, слідчий суддя виходив з того, що з метою встановлення відомостей про обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення накладання арешту на зазначене майно є необхідним.
Крім цього, слідчий суддя вважав, що при постановлені ухвали Жовківського районного суду Львівської області від 06.05.2019 року у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого підстави для арешту майна.
З огляду на зазначене слідчий суддя приходить до переконання, що заявник та його адвокат не довели, що в подальшому в застосуванні накладенню арешту на майно, відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи, що в ході розгляду клопотання про скасування арешту майна не встановлено підстав того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а на цей час у кримінальному провадженні триває досудове розслідування, арешт накладено з підстав визначених чинним законодавством за наслідками слідчих дій у кримінальному провадженні, підстав для задоволення клопотання і скасування накладеного арешту слідчим суддею наразі не встановлено.
За таких обставин клопотання не підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-173, 309, 350, 376 395 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту на майно - відмовити.

Копію ухвали вручити слідчому, та іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до п. 9 частини 1 ст. 309, ст. 395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .
Повний текст ухвали виготовлено 11.10.2019 року.