У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2019 рокуСправа № 624/750/18 Провадження № 1-кп/634/126/19

Сахновщинський районний суд Харківської областів складі:

головуючого -судді ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у режимі відеоконференції між Сахновщинським районним судом Харківської області та ДУ " Харківський слідчий ізолятор" матеріали кримінального провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000340 від 21.11.2018 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харків, з середньою освітою, не одруженого, до взяття під варту офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до листопада місяця 2018 року фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
04.10.2018 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 395 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 3692 КК України, з укладеною 28.12.2018 року між начальником Кегичівського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , його захисником ОСОБА_4 угодою про визнання винуватості, -

встановив:

До Сахновщинського районного суду Харківської області надійшли вищевказані матеріали кримінального провадження.
У судовому засіданні прокурор, захисник, обвинувачений підтримали вищевказану угоду, просили суд затвердити її на підставах, викладених в ній.
Вивчивши обвинувальний акт з додатками, з долученою до них угодою, суд прийшов до висновку, що необхідно відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування, виходячи з наступного.
Частиною 1 ст. 474 КПК України передбачено, що якщо угоду досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості,тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Згідно ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.
Відповідно до п. 1 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.
З угоди про визнання винуватості вбачається, що ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати себе винуватим у скоєнні злочину в обсязі підозри у судовому засіданні.
Так, дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 3692 КК України - як закінчений замах на зловживання впливом.
Отже, угода про визнання винуватості не відповідає вимогам ст. 472 КПК України в частині сформульованого обвинувачення, яке передбачено ч.2 ст. 15-ч. 1 ст. 3692 КК України.
При цьому, положеннями ст. 475 КПК України, згідно вбачається, що якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених частиною третьою цієї статті.
Враховуючи викладене, вважаю, що з урахуванням пред`явленого обвинувачення, яке сформульоване в угоді про визнання винуватості, суд позбавлений можливості затвердити угоду з дотриманням ст.ст. 374, 475 КПК України.
Крім того, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо існує очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
При узгодженні виду покарання сторонами досягнуто згоди про застосування відносно ОСОБА_5 штрафу у розмірі 3400 гривень.
Однак, із анкетних даних обвинувачення, вбачається, що останній наразі відбуває покарання у вигляді позбавлення волі у ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)», із анкетних даних обвинуваченого вбачається, також що останній до взяття під варту був безробітній, а матеріали справи не містять відомостей про наявний дохід у обвинуваченого для можливості сплатити штраф.
З врахуванням наведеного вище, суд вважає, що на даний час правових підстав в затвердженні вказаної угоди про визнання винуватості не має.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.370, 372, 474 КПК України, суд, -

ухвалив:

Відмовити в затвердженні угоди, укладеною 28.12.2018 року між начальником Кегичівського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , його захисником ОСОБА_4 про визнання винуватості, та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: