ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/7220/18 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1408/19 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Харківського районного суду Харківської областівід 14 січня 2019 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 січня 2019 року прокурору повернутийобвинувальний акт, затверджений прокурором 27 вересня 2018 року в кримінальному провадженні № 0000047 від 09 грудня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України.
В обґрунтування прийнятого рішення, районний суд зазначив, що з аналізу обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 встановлено, що він містить лише обставини, які прокурор вважає встановленими та правову кваліфікацію, проте прокурором не викладено в обвинувальному акті повне та обґрунтоване формулювання обвинувачення, оскільки в ньому стороною обвинувачення не зазначено яким чином ОСОБА_7 розпорядився матеріалами, які незаконно звернув на свою користь (особисто реалізував, передав іншій особі за винагороду, іншим чином використав для себе або інших осіб).
Крім того, суд обґрунтував прийняте рішення тим, що в порушення п. 8 ч. 2 статті 291 КПК України обвинувальний акт не містить витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи, а зазначена вказівка, що ці витрати будуть відомі після її проведення.

Не погодившись із зазначеним рішенням районного суду прокурор ОСОБА_6 подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 14 січня 2019 рокустосовно ОСОБА_7 та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтування своєї вимоги апелянт вказує на те, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 повністю відповідає вимогам КПК України, а саме п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, зокрема містить формулювання обвинувачення, фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, та правову кваліфікації дій обвинуваченого.
Крім того, апелянт зазначає, що рішення Європейського суду з прав людини, що вказані в оскаржуваному судовому рішенні, відсутні на офіційному сайті Міністерства юстиції України, у зв`язку з чим суд безпідставно послався на них в своєму рішенні.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, який підтримав апеляцію, з`ясувавши думку обвинувачених та їх захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Згідно п. 3 ч. 3ст. 314 КПК Україниу підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогамст.291 КПК України.
Відповідно до ч.4ст. 110 КПК Україниобвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим устатті 291 КПК України.
Під час підготовчого судового засідання судом першої інстанції було встановлено, що обвинувальний акт не відповідає вимогамст. 291 КПК України.
Відповідно до п.5 ч.2ст. 291 КПК Українив обвинувальному акті має міститися виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
У будь-якому разі такий виклад повинен бути конкретним і зрозумілим, з тим, щоб не було порушено право обвинуваченої особи на захист.
Так, органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні: службового підроблення, тобто складання та внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей; заволодіння чужим шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, а такожу скоєнні заволодіння чужим шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого повторно, та ці дії кваліфіковано за ч.2ст.191, ч.3 ст.191 , ч.1 ст.366 КК України.
Як вбачається зі змісту формулювання обвинувачення та фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими: «у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, шляхом необґрунтованого завищення вартості виконаних робіт за рахунок завищення об`ємів виконаних робіт; «вказаними грошовими коштами ОСОБА_7 , для прикриття своїх протиправних злочинних дій розпорядився, перерахувавши їх на банківський рахунок ТОВ «Трубоснаб Україна» у вигляді оплати за матеріали для виконання умов вищевказаного договору, а самими матеріалами заволодів та звернув їх на свою користь»; «Так, ОСОБА_7 , … маючи намір, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання своїм службовим становищем та службове підроблення, діючи умисно, з метою послідуючого заволодіння бюджетними коштами по договору підряду № 126 від 17.07.2012 року між КП «ВІНсантехнік» та Пісочинською селищною радою...»; «в подальшому ОСОБА_7 , надав акти приймання виконаних будівельних робіт,…в яких містились завідомо недостовірності, що надало можливість ОСОБА_7 протиправно заволодіти частиною бюджетних коштів за виконання ремонтних робіт, які останній звернув у свою користь і розпорядився ними за власним розсудом»; «вказаними грошовими коштами ОСОБА_7 , для прикриття своїх протиправних дій розпорядився, перерахувавши їх на банківських рахунок ТОВ «Трубоснаб України» у вигляді оплати за матеріали для виконання умов вищевказаного договору, а самими матеріалами заволодів та звернув їх на свою користь» (т.1 арк.3-30).
Разом з цим, в обвинувальному акті №0000047 стосовно ОСОБА_7 не конкретизовано, яким способом останній, будучи директором КП «ВІНсантехнік», заволодів бюджетними грошовими коштами, якою саме частиною цих коштів, час та місце скоєння злочинів, які завідомо неправдиві відомості вносив до актів приймання виконаних будівельних робіт.
Вказані недоліки формулювання обвинувачення об`єктивно вбачаються зі змісту обвинувального акту та, на думку колегії суддів, можуть негативно вплинути на ефективність реалізації сторонами їх процесуальних прав, а крім того і захисту обвинуваченого і реалізацію цього процесуального права, що в будь-якому випадку призводить до порушення розумних строків судового розгляду, що гарантується нормами ст.ст. 17, 20, 28 КПК України. Тобто за змістом вказаних у обвинувальному акті фактичних обставин не зрозуміло усіх обставин, які вказували на фактичне вчинення ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч.2 ст.191, ч.3 ст.191 , ч.1 ст.366 КК України, про що суд обґрунтовано послався у оскаржуваній ухвалі, вказуючи на системне порушення вимог низки норм КПК України та як наслідок і п.5 ч.2 ст.291 КПК України.
Недотримання цих вимог закону може негативно вплинути на право обвинуваченого ефективно підготуватися для захисту від висунутого обвинувачення, що стане порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту «а» частини третьої статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Крім того, з обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що в ході проведення досудового розслідування за цим кримінальним провадженням 28.08.2018 року було призначено судову будівельно-технічну експертизу, але сам обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 , в порушення вимог п.8 ч.2 ст.291 КПК України, не містить вказівку щодо розміру витрат на залучення експерта (т.1 арк.30, 41)
При цьому належить врахувати те, що згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд при проведенні підготовчого судового засідання по кримінальному провадженню стосовно ОСОБА_7 вийшов за межі питань, які вирішуються судом у вказаній стадії процесу та незаконно надав оцінку тим обставинам, які підлягають перевірці безпосередньо під час судового розгляду, є безпідставними, оскільки зазначені порушення вимог КПК Україниє істотними, та позбавляють можливості призначити кримінальне провадження до судового розгляду та усунути їх в судовому засіданні, з огляду на вимогиКПК України(ч. 1 ст. 337).
Отже, судом першої інстанції повністю дотримані вимоги чинного кримінального процесуального закону.
Щодо апеляційних доводів прокурора про відсутність на офіційному сайті Міністерства юстиції України рішень Європейського суду з прав людини, які містяться в оскаржуваній ухвалі, у зв`язку з чим на них необґрунтовано послався суд в своєму рішенні,колегія суддів вважає їх суб`єктивними та безпідставними,оскільки не узгоджуються з положеннями ЗаконуУкраїни«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
За таких обставин доводи апеляційної скарги прокурора щодо скасування оскаржуваного судового рішення і призначення нового судового розгляду є необґрунтованими та суб`єктивними. Будь-яких інших підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, передбачених ч. 1 ст.415 КПК України, в апеляційній скарзі прокурором не наведено.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 14 січня 2019 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді