ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2953/19 Справа № 180/560/13-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117 стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України повернуто прокурору в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 не відповідає пункту 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме в ньому зазначені відомості про місце проживання обвинуваченого, які не відповідають дійсності.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор зазначає, що вказані судом підстави для повернення обвинувального акта не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема в ньому вказане фактичне місце проживання обвинуваченого, яке було встановлене та відповідало дійсності на момент направлення обвинувального акту до суду, що підтверджується протоколом допиту підозрюваного та характеристикою з місця проживання. Вважає, що висновки суду є необґрунтованими, оскільки під час підготовчого судового засідання матеріали кримінального провадження судом не досліджуються, тому суд не міг робити висновок про місце проживання обвинуваченого. Зазначає, що відповідно до ухвали суду ОСОБА_7 перебуває у розшуку, а тому підстави для повернення обвинувального акта відсутні.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь в суді першої інстанції в повному обсязі і з підстав, викладених в скарзі просив її задовольнити, а ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Обвинувачений та потерпілі в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, заяв про поважні причини неявки та про відкладення судового засідання не надали, що відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду без її участі.

Мотиви апеляційного суду.
Перевіряючи доводи прокурора щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального кодексу, апеляційний суд доходить таких висновків.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор... зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам статей 291, 292 КПК України, однак про наявність вказаних порушень судом в ухвалі не зазначено.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Вказаним вимогам кримінального процесуального закону ухвала суду першої інстанції не відповідає в повній мірі.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору, як такий, що не відповідає вимогам закону, суд в ухвалі вказав, що в обвинувальному акті, в анкетних відомостях, в порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, викладені відомості про місце знаходження та проживання обвинуваченого не відповідають дійсності.
Відповідно до обвинувального акту, фактичне місце проживання обвинуваченого ОСОБА_7 зазначено: АДРЕСА_1 . Однак обвинуваченому ОСОБА_7 неодноразово направлялися судові виклики, але, відповідно до поштових повідомлень, він не отримує їх за адресою, яка зазначена в обвинувальному акті, що свідчить про те, що органами досудового розслідування не з`ясовані та не встановлені всі необхідні відомості про особу обвинуваченої а саме - місце її знаходження або проживання.
Згідно з наданими суду матеріалами, ОСОБА_7 за вищезазначеною адресою не проживає, його місцезнаходження не відомо, з інформації, що неодноразово надавалась начальником Марганецького ВП на запит суду вбачається, що заведено ОРС «Розшук», однак місце знаходження обвинуваченого до цього часу не встановлено.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що місце проживання обвинуваченого органом досудового розслідування фактично не встановлено і суд використав усі передбачені законом можливості для забезпечення присутності обвинуваченої під час розгляду кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні, однак вони не дали належних результатів і це позбавляє можливості суд призначити провадження до судового розгляду та розглянути його по суті в розумні строки.
Обвинувачений ОСОБА_7 більше шести років перебуває у розшуку, розшук результатів не дав.
Проте з такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд не може погодитись.
Дослідивши обвинувальний акт та перевіривши ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що стороною обвинувачення зазначені анкетні відомості обвинуваченого у відповідності до вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, в тому числі вказана і адреса проживання станом на день направлення обвинувального акта до суду в 2013 році.
Крім того, судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 станом на серпень 2013 року знаходився слідчому ізоляторі м. Севастополь АР Крим.
Таким чином, підставами для повернення обвинувального акта стали неодноразові неявки обвинуваченого у підготовче судове засідання та тривале невиконання ухвали суду про розшук обвинуваченого, які не є законодавчо визначеними підставами, передбаченим в статтях 291, 314 КПК України для прийняття рішення про повернення обвинувального акта.
На підстав вищевикладеного, апеляційний суд доходить висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення цього Кодексу, які перешкоджали або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України, застосовує загальні засади кримінального провадження, а саме вимоги п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України щодо забезпечення принципу законності кримінального провадження, оскільки допущені судом порушення кримінального процесуального закону не можуть бути усунені під час апеляційного провадження.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з направлення обвинувального акту до суду першої інстанції для здійснення судового провадження.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2019 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117 стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4