Справа № 610/3272/19
Провадження № 1-кс/610/1571/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 за кримінальним провадженням № 0001033 про арешт майна,
ВСТАНОВИВ:

28.10.2019 року до суду надійшло клопотання про арешт майна.
Предметом клопотання є майно: 2 полімерні каністри з рідиною; 2 металеві лінійки; 2 гумові рукавички; шнур довжиною 10 м, металева ємність.
Клопотання обґрунтовано тим, що в ході проведення досудового розслідування за ч. 1 ст. 239 КК України, 23.10.2019 року, близько 13.00 години, в лісопосадці поблизу Шебелинського газопереробного заводу на відстані 20 м від цвинтаря, що розташований в смт Андріївка Балаклійського району Харківської області, виявлено факт забруднення земель невідомою рідиною, ззовні схожої за своїми властивостями на газолін.
Також необхідність арешту вказаного майна зумовлюється тим, що воно буде відігравати доказову роль у кримінальному провадженні, в подальшому буде забезпечено проведення експертиз.
Незастосування цього заходу буде перешкоджати встановленню істини по справі, внаслідок того, що вилучене майно може бути спотворене чи взагалі знищене.
В суді слідчий клопотання підтримала з наведених у ньому підстав.
Інші учасники кримінального провадження до суду не з`явились, повідомлялися про місце та час слухання справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомили. У відповідності до ч. 1 ст. 172 КІІК України, їх неприбуття до суду, не перешкоджає розгляду даного клопотання.
Як вбачається з матеріалів клопотання, у провадженні слідчого відділення Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001033 від 24.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 239 КК України.
При виїзді на місце події з заявою до працівників поліції звернувся ОСОБА_4 1995 р.н., мешканець АДРЕСА_1 , який просив розібратися у законності дій невідомих осіб, які проводять незаконне видобування газоліну поблизу газобензинового заводу. ОСОБА_4 повідомив, що він є членом громадського руху «Національна дружина», дізнався про незаконний видобуток газоліну в смт Андріївка, голова руху зібрав охочих активістів виявити вказаний факт та всі охочі були направлені до смт Андріївка, Балаклійського району, Харківської області. При прибутті на місце виявлено факт видобування газоліну невідомими особами в кількості близько 4 осіб.
В ході огляду місця події від 25.10.2019 року в лісопосадці поблизу Шебелинського газопереробного заводу на відстані 20 м від цвинтаря, що розташований в смт Андріївка Балаклійського району Харківської області було виявлено та вилучено слідчим СВ Балаклійського ВП ОСОБА_5 дві полімерні каністри з рідиною, дві металеві лійки, дві гумові рукавички, шнур довжиною 10 м, металеву ємність, а також виявлено в ґрунтовому покриві ряд отворів округлої форми, діаметром 23 см.
П. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України регламентує арешт майна як один з заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 цього Кодексу.
Згідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що тимчасове вилучено майно, має силу речового доказу по даному кримінальному провадженню, у зв`язку з чим приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на тимчасово вилучене майно, з метою збереження вилученого майна та проведення відповідних досліджень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-175 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання задовольнити повністю.
2.Накласти арешт на майно:
1) 2 ( дві ) полімерні каністри з рідиною;
2) 2 ( дві ) металеві лійки;
3) 2 ( дві ) гумові рукавички;
4) шнур довжиною 10 м;
5) металеву ємність,
які були вилучені 25.10.2019 року в ході огляду місця події в лісопосадці поблизу Шебелинського газопереробного заводу на відстані 20 м від цвинтаря, що розташований в смт Андріївка Балаклійського району Харківської області та належать ТОВ «Харків Еко» (код ЄДРПОУ - 36626459, юридична адреса: вул. Лодзька, буд. 7-А, м. Харків).

позбавивши права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

3.Місцем зберігання арештованого майна визначити Балаклійський ВП ГУНП в Харківській області.

Ухвала виконується неґайно, може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Можливо слідчому судді заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1