Справа № 357/4662/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2019 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №3 в м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №90005184 від 11.05.2018 р. щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біла Церква Київської обл., громадянки України, з професійно-технічною освітою, одруженої, непрацюючої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6 , 2003 р.н. та доньку ОСОБА_7 , 2010 р.н., зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 КК України, надійшов до Білоцерківського міськрайонного суду 02.05.2019 р.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 вчинила злочини за наступних обставин.

У невстановлений слідством час та в не встановленому місці, у ОСОБА_5 , з метою підтвердження отримання останньою вищої освіти та кар`єрного росту у Комунальному закладі Білоцерківської міської ради Дитячо-юнацької спортивної школи №1, виник злочинний умисел направлений на отримання диплому про вищу освіту Вищого навчального закладу Національного університету фізичного виховання і спорту України без належних на те законних підстав та без навчання у зазначеному закладі з подальшим його використанням.

З цією метою влітку 2004 р. ОСОБА_5 , діючи умисно, вступила у злочинну змову із невстановленою слідством особою на ім`я « ОСОБА_8 », і перебуваючи біля станції метро «Олімпійська» у м. Києві, попередньо передала свої особисті дані: копії особистих документів, не подаючи їх під час вступної кампанії для вступу у вказаний навчальний заклад.

В подальшому, у невстановлений слідством час та у невстановленому місці, невстановлена слідством особа, на ім`я « ОСОБА_8 » вніс на дані ОСОБА_5 відомості до бланку диплома про здобуття вищої освіти здійснивши підроблення офіційного документу, який видається державною установою і який в дійсності ніколи не видавався Національним університетом фізичного виховання і спорту України на її ім`я.

Після цього ОСОБА_5 перебуваючи біля станції метро «Олімпійська» у м. Києві у невстановлений час отримала від невстановленої слідством особи на ім`я « ОСОБА_8 » диплом спеціаліста серії НОМЕР_2 виданий 26.06.2009 р. на ім`я ОСОБА_5 , що підтверджує наявну у неї повну вищу освіту за спеціальністю Олімпійський та професійний спорт із присвоєнням кваліфікації тренера з спортивної гімнастики, викладача фізичного виховання, яку вона здобула у Національному університеті фізичного виховання і спорту України, що являється завідомо підробленим документом.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у пособництві, в підробленні офіційного документу, яка має право видавати такі документи і який надає право та звільняє від обов`язків, вчинила злочин, передбачений ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України.

Крім цього, влітку 2009 р., діючи умисно, реалізуючи свої злочинні наміри, з метою підтвердження отримання нею вищої освіти, подальшого її кар`єрного росту та можливості працювати тренером-викладачем, згідно до посадової інструкції якого кваліфікаційними вимогами для зайняття вказаної посади є наявна вища освіта з фізичного виховання і спорту, освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр», «спеціаліст» чи «магістр», ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні Комунального закладу Білоцерківської міської ради Дитячо-юнацької спортивної школи №1 за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Героїв Небесної Сотні, 46-А, надала посадовій особі відділу кадрів вищевказаної установи завідомо підроблений документ: диплом спеціаліста серії НОМЕР_2 виданий 26.06.2009 р. на ім`я ОСОБА_5 , що підтверджує наявну у неї повну вищу освіту за спеціальністю Олімпійський та професійний спорт із присвоєнням кваліфікації тренера з спортивної гімнастики, викладача фізичного виховання, яку вона здобула у Національному університеті фізичного виховання і спорту України, що являється завідомо підробленим документом.

Згідно відповіді із Національного університету фізичного виховання і спорту України №004-1143 від 21.11.2017 р. встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Університеті не навчалася, а диплом серії НОМЕР_2 від 30.06.2009 року, реєстраційний № НОМЕР_3 , виданий Національним університетом фізичного виховання і спорту України на ім`я ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у використанні завідомо підробленого офіційного документу, вчинила злочин, передбачений ч.3 ст.358 КК України.

В підготовчому судовому засіданні сторони провадження надали угоду про визнання винуватості, укладену між ними 22 листопада 2019 р., яку просили затвердити.

Відповідно до вказаної угоди про визнання винуватості від 22 листопада 2019 р., укладеної між прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні - з одного боку, та обвинуваченою ОСОБА_5 в присутності її захисника адвоката ОСОБА_4 - з іншого боку, на підставі ст.ст.468,469,472 КПК України ОСОБА_5 повністю визнала свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 КК України, пояснивши про причини скоєння кримінальних правопорушень та визнавши вину згідно викладеного обвинувачення.

Крім того, суд переконався у судовому засіданні, що сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., за ч.3 ст.358 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом повного складання призначених покарань призначити остаточне покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн. та на підставі п.2 ст.1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку зі спливом строків давності.

При цьому обвинуваченій ОСОБА_5 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження її права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні яких вона обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на її користь, крім того, їй роз`яснено наслідки невиконання угоди.

В судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_5 розуміючи, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуте в судовому засіданні і вона буде мати при цьому весь обсяг прав, в тому числі допитувати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, які свідчать на її користь, просила затвердити угоду.

При цьому суд переконався, що ОСОБА_5 винуватість визнала добровільно і з розумінням того, що відмовляється від своїх прав, включаючи право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо інкримінованих їй кримінальних правопорушень, угода була укладена добровільно, без будь якого примусу.

Крім того, судом роз`яснено ОСОБА_5 наслідки угоди, характер обвинувачення, конкретну міру покарання, передбачену ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 КК України, погоджену сторонами угоди, за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., за ч.3 ст.358 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом повного складання призначених покарань призначити остаточне покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн. та на підставі п.2 ст.1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, в зв`язку зі спливом строків давності.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст.472 КПК України, дії ОСОБА_5 за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 КК України кваліфіковані вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, ОСОБА_5 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останнім наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минув строк три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, а також п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України, та злочин, передбачений ч.3 ст.358 КК України у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 відноситься до злочину невеликої тяжкості та злочину середньої тяжкості відповідно.

Суд погоджується з доводами сторони обвинувачення, що злочин було вчинено влітку 2014 року.

Таким чином, з дня вчинення ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 КК України, минув строк понад п`ять років.

Обвинувачена раніше не судима, у кримінальному провадженні від органів досудового розслідування не ухилялася та у розшуку не перебувала, за місцем проживання характеризується позитивно, матеріальну шкоду її діями не спричинено, цивільний позов у провадженні не заявлявся, потерпілі у провадженні відсутні.

За таких обставин, обвинувачена може бути звільнена від кримінальної відповідальності відповідальності та відбування покарання на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, а кримінальне провадження щодо неї підлягає закриттю.

Речові докази та процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-376, 475 КПК України, п.2 ч.1 ст. 49 КК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості, укладену 22 листопада 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №90005184 від 11.05.2018 р. - затвердити.

ОСОБА_10 визнати винною у скоєнні злочинів, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 КК України і призначити покарання:

= за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України штраф в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

= за ч.3 ст.358 КК України штраф в дохід держави в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

На підставі ч.1 ст.70 ч.1 КК України шляхом повного складання призначених покарань, остаточно до відбуття ОСОБА_11 визначити міру покарання штраф в дохід держави в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн.

Звільнити ОСОБА_10 , обвинувачену у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 КК України, від кримінальної відповідальності та відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності у кримінальному провадженні №90005184 від 11.05.2018 року.

Кримінальне провадження №90005184 від 11.05.2018 року щодо ОСОБА_12 закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності та відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності у кримінальному провадженні.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1