СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 в порядку ст.174 КПК України про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000202 від 23.03.2017,
на підставі ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -
ВСТАНОВИВ:
адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28.03.2018 року, в рамках кримінального провадження №0000202 від 23.03.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.364 КК України, зокрема, на квартиру АДРЕСА_1 , в обґрунтування якого зазначив наступне.
Так, Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000202 від 23.03.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.364 КК України.
На підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28.03.2018 в рамках вищевказаного кримінального провадження було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .
Адвокат зазначав, що відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_4 , яка не має жодного відношення до кримінального провадження.
Вважає такий захід забезпечення кримінального провадження незаконним, вказує на відсутність підстав для його застосування, оскільки матеріали надані стороною обвинувачення не містять жодних відомостей, які б давали підстави вважати, що квартира АДРЕСА_1 відповідає критеріям ст.98 КПК України та може бути використано як доказ у кримінальному провадженні.
Також адвокат просив врахувати, що ОСОБА_4 про підозру в рамках даного кримінального провадження не повідомлено, майно належить їй на праві приватної власності та придбано за кошти отриманні законним шляхом, а досудове розслідування здійснюється за ч.2 ст.28 ч.2 ст.364 КК України, яка не міститься в переліку передбаченому ч.1 ст.96-1 КК України для забезпечення в даному кримінальному провадженні, та на теперішній час відсутні відомості про проведення будь яких слідчих дій щодо арештованого майна.
Враховуючи наведене, адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_5 , просить скасувати арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1 .
Адвокат ОСОБА_3 в судовому засідання скаргу підтримав з наведених у ній підстав, просив її задовольнити в повному обсязі.
Детектив НАБУ в даному кримінальному провадженні в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв, жодних заяв та клопотань до суду не надходило.
Враховуючи передбачені ч.2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності детектива.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього документи, приходить до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000202 від 23.03.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.364 КК України.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28.03.2018 в рамках вищевказаного кримінального провадження було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .
Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.
Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
З мотивувальної частини ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28.03.2018 вбачається, що при арешті майна слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що квартира АДРЕСА_1 , є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000202 в розумінні ст.98 КПК України, тобто існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, а арешт майна необхідний з метою забезпечення збереження такого майна як речового доказу.
Крім того, зі змісту ухвали вбачається, що слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст.170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що при ухваленні рішення слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва були належним чином враховані як фактичні обставини кримінального провадження, так і вимоги КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що квартира АДРЕСА_1 , відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України та наклав арешт на таке майно з метою забезпечення збереження речових доказів.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів клопотання та долучених до нього документів, вони не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28.03.2018 року, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що дає слідчому судді підстави дійти висновку що необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала.
Разом з тим, слідчий суддя враховує ухвалу колегії суддів Апеляційного суду м. Києва від 11.06.2018, якою було апеляційну скаргу залишено без задоволення, ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28.03.2018, якою задоволено клопотання про накладення арешту на квартири - залишено без змін.
При цьому варто нагадати, що відповідно до вимог абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК України обов`язок доведення, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, законодавець покладає безпосередньо на особу, яка звернулась із клопотанням про скасування арешту майна.
За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Таким чином, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного, прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28.03.2018 року.
Керуючись ст.ст. 22, 174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання, - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст виготоволено 31.05.2019