Провадження № 1-кп/127/470/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.08.2019 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.02.2019 р. за № 0000128 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Вороновиця Вінницького району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , відповідно до ст. 89 Кримінального кодексу України не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 08.02.2019 року приблизно о 03 год. 30 хв., перебуваючи біля будинку № 58 по вулиці Келецькій в м. Вінниці, помітив незачинені двері під`їзду № 3 даного будинку. В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, умисно, таємно, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 увійшов до вищевказаного під`їзду, де підійшов до входу в підвальне приміщення, обладнане дерев`яними дверима з штабою. ОСОБА_3 руками викрутив штабу вхідних дверей і проник всередину підвального приміщення. Після чого ОСОБА_3 підійшов до вхідних дверей в окреме підвальне приміщення, належне ОСОБА_5 , яке обладнане одностворчатими дерев`яними дверима з одним навісним замком, та із застосуванням сили штовхнув ці двері, внаслідок чого вони впали всередину приміщення. Далі ОСОБА_3 проник всередину підвального приміщення, звідки взяв речі загальною вартістю на момент вчинення злочину 1 005 грн. 00 коп. згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 2911-2916/19-21 від 18.04.2019 року, а саме, шахову дошку вартістю 40 грн. 00 коп. металевий чемодан вартістю 300 грн. 00 коп., крани латуневі в кількості 10 шт., вартість яких визначити не представилось можливим, кабель для телевізора марки RG-6 довжиною 10 м, вартість якого визначити не представилось можливим, воскотопку парову об`ємом 12 л вартістю 450 грн. 00 коп., лампу паяльну об`ємом 2 л вартістю 215 грн. 00 коп. Далі ОСОБА_3 помістив викрадені речі частково в чемодан, частково в рюкзак та залишив місце події, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 1 005 грн. 00 коп.
Крім того, ОСОБА_3 09.02.2019 року приблизно о 03 год 40 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , зайшов до під`їзду № 3 даного будинку. Реалізовуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, умисно, повторно, таємно, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 підійшов до входу в підвальне приміщення, обладнане дерев`яними дверима з штабою. ОСОБА_3 заздалегідь підготовленою алюмінієвою трубкою викрутив штабу вхідних дверей і проник всередину підвального приміщення. Після чого підійшов до вхідних дверей в окреме підвальне приміщення, належне ОСОБА_6 , яке обладнане одностворчатими дерев`яними дверима з штабою. Із застосуванням плоскогубців та гайкового ключа ОСОБА_3 відкрутив штабу вхідних дверей та проник всередину підвального приміщення. Перебуваючи всередині підвального приміщення, ОСОБА_3 взяв речі загальною вартістю на момент вчинення злочину 1 071 грн. 10 коп. згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №3180-3185/19-21 від 25.04.2019 року, а саме, фотоапарат «FED 3» вартістю 375 грн. 00 коп., радіоприймач «Нейва 304» вартістю 160 грн. 00 коп., інтернет-модем «BOGA 56К» вартістю 57 грн. 00 коп., металеву кирку-цвяходер вартістю 85 грн. 00 коп., генератор 28173701, 14В, 10А, вартістю 350 грн. 00 коп., термоконтейнер для пляшечки дитячого харчування вартістю 44 грн. 10 коп. Далі ОСОБА_3 помістив викрадені речі в рюкзак, однак, залишити місце вчинення злочину та розпорядитися викраденим не зміг, оскільки був затриманий працівниками поліції. Тобто ОСОБА_3 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, так як він був затриманий працівниками поліції і дане майно у нього було вилучене.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав та показав, що дійсно вчинив дані злочини за вказаних в обвинувальному акті обставин. Пояснив, що у вчиненому щиро кається та просить вибачення у потерпілих, завіряє суд, що подібне більше не повториться, просить його суворо не карати та не позбавляти волі, врахувати, що він здійснює догляд за своєю бабусею похилого віку.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин. Обвинувачений з її підвального приміщення по АДРЕСА_3 вчинив крадіжку шахової дошки, металевого чемодану сірого кольору та іншого майна. Будь-яких претензій майнового характеру до обвинуваченого не має, оскільки шкоду їй відшкодовано. Просила обвинуваченого суворо не карати та не позбавляти його волі.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин. Обвинувачений з його підвального приміщення по АДРЕСА_4 намагався вчинити крадіжку фотоапарату «FED 3», радіоприймача, інтернет-модему, металевої кирки, генератора, термоконтейнеру, рюкзака, дротів, ліхтаря та набору інструментів, однак був затриманий на місці вчинення злочину. Будь-яких претензій майнового характеру до обвинуваченого не має, оскільки шкоду відшкодовано. Просив обвинуваченого суворо не карати та не позбавляти його волі.
Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
А тому, крім допиту обвинуваченого та потерпілих, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.
Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, допитавши потерпілих, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.
Показання обвинуваченого та потерпілих є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ними обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позицій.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 по епізоду крадіжки 08.02.2019 року майна потерпілої ОСОБА_5 із підвального приміщення по АДРЕСА_3 за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.
Крім того, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що докази, зібрані у кримінальному провадженні, підтверджують те, що ОСОБА_3 09.02.2019 року близько 03 год. 40 хв. вчинив замах на крадіжку майна потерпілого ОСОБА_6 із підвального приміщення по АДРЕСА_4 , однак залишити місце вчинення майна та розпорядитися викраденим не зміг, оскільки, не вчинивши з причин, що не залежали від його волі, усіх дій, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, був затриманий працівниками поліції.
За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 по епізоду замаху на крадіжку 09.02.2019 року майна потерпілого ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексуУкраїни щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до статті 12 Кримінального кодексуУкраїни є тяжкими злочинами, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, однак відповідно до ст. 89 Кримінального кодексу України на даний час вважається не судимим, непрацевлаштований.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається, завіряє суд, що подібне більше не повториться. Суд також враховує, що на обліку у лікарів нарколога та психіатра обвинувачений не перебуває.
Обставинами, які, згідно ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставин, які, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання судом не встановлено.
Суд також зазначає, що потерпілі в судовому засіданні зазначили, що будь-яких претензій майнового характеру до обвинуваченого не мають. Просили обвинуваченого суворо не карати та не позбавляти його волі.
Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України та ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України з урахуванням положень ст. 68 Кримінального кодексу України. Остаточне покарання слід призначити з урахуванням положень ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.
Суд вважає, що викладені вище обставини дають підстави вважати неможливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без реального відбуття покарання.

Згідно протоколу затримання від 22.05.2019 року ОСОБА_3 було затримано 22.05.2019 року.
Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 22.05.2019 року щодо обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 22.05.2019 року до 17.07.2019 року.
Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 16.07.2019 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований до обвинуваченого продовжено на 60 днів до 13.09.2019 року.
Крім того, суд, беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини у справі (зокрема рішення «Едуард Шабалін проти Росії» від 16 жовтня 2014 року) про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення, враховуючи обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого, з метою попередження ризику переховування обвинуваченого, вважає, що запобіжний захід щодо обвинуваченогоу вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без змін та продовжити строк даного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, однак на строк, який не може перевищувати 60 днів з дня ухвалення вироку.
На підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України, слід зарахувати обвинуваченому у строк покарання строк попереднього ув`язнення з дня затримання до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.02.2019 року на вилучене у ОСОБА_3 під час огляду місця події 09.02.2019 року майно, а саме, шахову дошку та металевий чемодан сірого кольору, слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експертів: висновок експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №2911-2916/19-21 від 18.04.2019 року в розмірі 942 грн. 00 коп. та №3180-3185/19-21 від 25.04.2019 року в розмірі 942 грн. 00 коп., всього в розмірі 1 884 грн. 00 коп.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.
Керуючись статтями 50, 65-67 Кримінального кодексу України, статтями 100, 124, 174, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України.
Призначити ОСОБА_3 покарання:
за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців;
за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання ОСОБА_3 , а саме з 22.05.2019 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України, зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 22.05.2019 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без змін та продовжити строк даного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, однак на строк, який не може перевищувати 60 днів з дня ухвалення вироку.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 1 884 (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.02.2019 року на вилучене у ОСОБА_3 під час огляду місця події 09.02.2019 року майно, а саме, шахову дошку та металевий чемодан сірого кольору, - скасувати.
Речові докази у кримінальному провадженні - шахову дошку та металевий чемодан сірого кольору, які відповідно до постанови слідчого про визнання речовими доказами від 11.02.2019 року та квитанції від 19.02.2019 року передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області - повернути ОСОБА_5 .
Речові докази у кримінальному провадженні фотоапарат «FED 3», радіоприймач «Нейва-304», інтернет-модем «BOGA 56K», металеву кирку -цвяходер, генератор 28173701, 14В, 10А, термоконтейнер для пляшечки дитячого харчування, рюкзак фірми «Mountaineer», дроти в кількості 8 штук, ліхтар, набір інструментів (плоскогубці - 3 шт., викрутки 3 шт., розвідний ключ, ключ до штаби 5 шт., 2 алюмінієві трубки різного діаметру), які відповідно до постанови слідчого про визнання речовими доказами від 11.02.2019 року та квитанції від 19.02.2019 року передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області - повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілим та прокурору.

СУДДЯ