Справа № 487/8040/18
Провадження № 1-кп/487/359/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2019 року.

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,секретаря ОСОБА_2 ,прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 ,обвинуваченого ОСОБА_4 ,захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, українця ,громадянина України, освіта середня спеціальна, одружений,має на утриманні двох неповнолітніх дітей, 2005 року народження та 2011 року народження, не працює ,мешкає АДРЕСА_1 , зареєстрований АДРЕСА_2 ,раніше не судимого
- у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В
Угода про визнання винуватості досягнута під час судового розгляду.
Наприкінці 2011 року , точної дати під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, діючи на усній домовленості, ОСОБА_6 здала ОСОБА_4 в оренду гараж № НОМЕР_1 , який розташований в АГК "Перемога" за адресою м.Миколаїв пров.Транспорний,1. При цьому, на момент передачі гаражу ОСОБА_4 в приміщенні знаходилось майно, яке належить ОСОБА_6
05.10.2018р., приблизно у денний час , більш точного часу під час проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, таємно заволодів майном ОСОБА_6 , а саме буфетом, вартістю 200 грн.,металевим столом, вартістю 191 грн.89коп., металевими лещатами, вартістю 733 грн.33 коп.,металевим стелажем, вартістю 417 грн.09 коп., верхньою частиною буфету, вартістю 70 грн. Після чого ОСОБА_4 утримуючи викрадене майно при собі з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 1612 грн. 31 коп.
Обвинувачений ОСОБА_4 в ході підготовчого судового засідання свою вину визнав повністю та щиро розкаявся у скоєному.
Крім того, його вина підтверджується наступними доказами.
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 07.10.2018року внесені відомості щодо вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Відповідно до висновку експерта Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 08.11.2018р. №295, ринкова вартість металевих конструкцій становить 417 грн.09 коп., ринкова вартість металевого столу могла становити 191 грн.89 коп.,вартість лещат - 733,33 грн.,буфету-200 грн.
Відповідно до постанови від 07.10.2018року чотири металоконструкції, металевий стіл, сервант, верхня частина серванту визнано речовими доказами та залучено до кримінального провадження.
Відповідно до довідки приватного підприємця ОСОБА_8 , вартість верхньої частини буфету складає 70 грн. Відповідно до заяви потерпілої ОСОБА_6 вищезазначене майно передано їй на зберігання.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині доведена повністю і його дії суд кваліфікує за за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна(крадіжка).
Потерпілою стороною по даному кримінальному провадженню визнано ОСОБА_6
23.06.2019 року в даному кримінальному провадженні №0003918 між прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468,469,472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

На момент укладення угоди, прокурор вважає, що ОСОБА_4 за кримінальне правопорушення , передбачене за ч.1 ст.185 КК України повинен понести покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ст.ст.75 КК України від відбування покарання ОСОБА_4 слід звільнити з випробувальним строком на 1 рік і покладанням на нього обов`язків, передбачених п.2 ч.1 ст.76 КК України, а саме повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор досягли угоди про визнання винуватості , підписали її, ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні злочину за вказаних обставин, - суд розглянув справу відповідно до положень ст.473, ч.5 ст.474 КПК України.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного:

Відповідно до п.2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості , тяжких злочинів ,внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному проваджені, в якому бере участь потерпілий, не допускається,крім випадку надання такої заяви потерпілим.

Відповідно до заяви потерпілої ОСОБА_6 від 26.12.2018року вона надала згоду на укладання угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором.

ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, що відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що він цілком розуміє характер обвинувачення та повністю визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки та укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 ч.2 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодний з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.

Суд переконався, що затвердження угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Керуючись ст.ст. 369-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 23.06.2019 року в кримінальному провадженні №0003918 , укладену між прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75 КК України від відбування покарання ОСОБА_4 звільнити з випробувальним строком на 1 рік і покладанням на нього обов`язків, передбачених п.2 ч.1 ст.76 КК України, а саме повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 1716 грн.00 коп. витрат за проведення експертизи.
Речові докази по справі вважати переданими за належністю потерпілій ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження вироку визначені ч.2 ст.473 КПК України.

Копію вироку негайно вручити ОСОБА_4 та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_9