Справа № 357/6740/19
У Х В А Л А

21 червня 2019 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в залі суду № 1 у приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Біла Церква Київської області, громадянин України, із середньою освітою, не одружений, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, слідчий суддя, -
ВСТАНОВИВ:
До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
В клопотанні зазначено, що слідчим відділом Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001749 від 19.06.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 19 червня 2019 року близько 08 години ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився поруч з торговим кіоском, що належить ТОВ «Джафаров Ібрагім Гасрат огли», який розташований на території торгового ринку «Леваневський» за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Героїв Крут, буд. 2.
В цей час у ОСОБА_5 виник умисел на демонстрацію своєї зухвалості та нехтування загальноприйнятими правилами поведінки в суспільстві, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві під час перебування в приміщенні кіоску, шляхом вчинення хуліганських дій, які полягали в демонстративному негативному ставленні до громадської моралі.

Так, ОСОБА_5 безпричинно, ігноруючи загальноприйняті норми поведінки, що виразилось у зневажливому ставленні до громадської моралі, виявляючи особливу зухвалість, пройшов до приміщення кіоску та демонструючи ніж, який приніс з собою, почав вимагати у потерпілої ОСОБА_6 безкоштовно надати йому пляшку горілки, при цьому ображав нецензурними словами та висловлював погрози на адресу потерпілої ОСОБА_6 , а також відвідувачів торгового кіоску. Через відмову ОСОБА_6 та у зв`язку з тим, що остання повідомила ОСОБА_5 про те, що про протиправні дії останнього повідомить власнику торгівельного кіоску та до правоохоронних органів ОСОБА_5 залишив зазначене приміщення.

Цього ж дня, близько 09 години, ОСОБА_5 повернувся до приміщення торгового кіоску, де на той момент вже знаходився потерпілий ОСОБА_7 . ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні торгового залу, продовжив вчинення хуліганських дій, а саме ігноруючи загальноприйняті норми поведінки в суспільстві, почав ображати потерпілого ОСОБА_7 та оточуючих нецензурною лайкою при цьому висловлюючи погрози фізичної розправи. На прохання потерпілого ОСОБА_7 та в його супроводі, ОСОБА_5 вийшов за межі торгового кіоску. Однак через декілька хвилин повернувшись знову почав порушувати громадський порядок чим порушував нормальну роботу торгового кіоска.

Для припинення протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_7 виштовхнув його за межі торгового залу, після чого ОСОБА_5 почав висловлювати погрози вбивством щодо ОСОБА_7 та ображати останнього нецензурними словами. Близько 11 години 19.06.2019, ОСОБА_5 повернувся до торгового кіоску, де проявляючи свою зверхність над оточуючими, зокрема над потерпілим ОСОБА_7 , всупереч загальноприйнятим нормам суспільної моралі, ображав останнього нецензурними словами та демонструючи вогнепальну зброю пістолет НОМЕР_1 висловлював погрозу вбивством в бік останнього, при цьому ствол пістолету направив в область обличчя потерпілого ОСОБА_7 .

Продовжуючи свої протиправні дії, які проявлялися у грубому порушенні громадського порядку із застосуванням вогнепальної зброї пістолету ПМР № НОМЕР_2 , ОСОБА_5 знаходячись перед входом до торгового кіоску, на відстані одного метру від потерпілого ОСОБА_7 , навів ствол пістолету в область голови останнього та, з метою здійснити постріл, натиснув на спусковий гачок пістолету в результаті чого, через осічку постріл не відбувся.

В цей час до місця події прибули наряди поліції, внаслідок чого ОСОБА_5 намагався втекти з місця події з метою уникнення відповідальності, проте був затриманий співробітниками поліції.

19 червня 2019 року о 11 годині 30 хвилин ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

20 червня 2019 року о 11 годині 25 хвилин ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Особа підозрюваного: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Біла Церква Київської області, громадянин України, із середньою освітою, не одружений, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:

1)Протоколом огляду місця події від 19.06.2019, відповідно до якого було оглянуто земельну ділянку, що знаходиться на території стадіону, що розташований поруч із парком, що по АДРЕСА_2 , під час якого було виявлено та вилучено шість патронів калібру 9мм., у одного з яких пошкоджений капсуль, та пістолет з маркувальними позначками НОМЕР_1 ;

2)Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , який повідомив, що 19.06.2019 близько 11 години, ОСОБА_5 прийшов до торгового кіоску, почав ображати його нецензурними словами та демонструючи вогнепальну зброю пістолет НОМЕР_1 висловлював погрозу вбивством, при цьому ствол пістолету направив в область обличчя потерпілого.

3)Протоколом проведення слідчого експеримента від 19.06.2019 за участі потерпілого ОСОБА_7 , відповідно до якого останній підтвердив надані під час допиту покази, відтворивши обставини події на місці вчинення злочину.
4)Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 , яка повідомила, що 19.06.2019 близько 11 години, ОСОБА_5 прийшов до торгового кіоску, почав ображати її нецензурними словами та демонструючи вогнепальну зброю пістолет НОМЕР_1 висловлював погрозу вбивством, при цьому ствол пістолету направив в область обличчя потерпілої, окрім цього ОСОБА_5 навів ствол пістолету в бік потерпілого ОСОБА_7 та погрожував вбивством.

5)Протоколом проведення слідчого експерименту від 19.06.2019 за участі потерпілої ОСОБА_6 , відповідно до якого остання підтвердила надані під час допиту покази, відтворивши обставини події на місці вчинення злочину.

6)Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який повідомив, що 19.06.2019 близько 11 години, ОСОБА_5 перебуваючи біля торгового кіоску погрожував вбити ОСОБА_7 та тримаючи в правій руці предмет схожий на пістолет направив ствол в область обличчя потерпілого та здійснив постріл, проте з невідомих причин постріл не відбувся, а зі ствола пістолету пішов сивий дим.

7)Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , яка повідомила, що 19.06.2019 близько 11 години, ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні торгового кіоску погрожував предметом схожим на пістолет продавцю закладу ОСОБА_6 , наводив на неї пістолет та говорив, що «вб`є». Окрім цього ОСОБА_5 перебуваючи на вулиці біля торгового кіоску погрожував вбити ОСОБА_7 (власника торгового кіоску) та тримаючи в правій руці предмет схожий на пістолет направив ствол в область обличчя потерпілого та здійснив постріл, проте з невідомих причин постріл не відбувся, а зі ствола пістолету пішов сивий дим.

8)Протоколом проведення слідчого експерименту від 19.06.2019 за участі свідка ОСОБА_9 , відповідно до якого остання підтвердила надані під час допиту покази, відтворивши обставини події на місці вчинення злочину.

9)Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , яка повідомила, що 19.06.2019 близько 11 години, ОСОБА_5 перебуваючи на вулиці біля торгового кіоску погрожував вбити ОСОБА_7 (власника торгового кіоску) та тримаючи в правій руці предмет схожий на пістолет направив ствол в область обличчя потерпілого та здійснив постріл, проте з невідомих причин постріл не відбувся, а зі ствола пістолету пішов сивий дим.

10)Протоколом проведення слідчого експерименту від 19.06.2019 за участі свідка ОСОБА_10 , відповідно до якого остання підтвердила надані під час допиту покази, відтворивши обставини події на місці вчинення злочину.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який чинним КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років з конфіскацією майна.
Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ризик, який передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованим, а саме:
ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки офіційно ніде не працевлаштований, вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 7 років, у останнього відсутні міцні соціальні зв`язки на території міста Біла Церква, неодружений, дітей не має, задля уникнення покарання з місця вчинення злочину намагався втекти, однак був затриманий працівниками поліції.
Ризик, який передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованим, а саме:
Оскільки ОСОБА_5 відоме місце знаходження потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , також можуть стати відомі місця проживання свідків вказаної події, оскільки останні вказали на ОСОБА_5 , як на особу, яка вчинила вказаний злочин, а тому з метою зміни останніми показів чи відмови від надання показів задля уникнення кримінального покарання може вчиняти неправомірні дії щодо вказаних учасників процесу.

Ризик, який передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованим, а саме:
ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, будучу раніше судимим, на шлях виправлення та перевиховання не став, також зважаючи на те, що ОСОБА_5 , не має постійного джерела доходів і як наслідок засобів для задоволення побутових потреб, проігнорувавши встановлені законом норми поведінки в суспільстві вчинив злочин, може вчиняти аналогічні злочини під час перебування на волі. Зазначений факт свідчить про підвищену суспільну небезпечність ОСОБА_5 .

Зважаючи на тяжкість вчиненого злочину, то запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, не здатен забезпечити дієвість кримінального провадження.

Окрім цього, в даному випадку є неможливими застосування запобіжного заходу в виді особистої поруки з огляду на відсутність осіб, які б відповідали вимогам ст. 180 КПК України, які можуть бути поручителями.

Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в даному випадку не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_5 з огляду на наявність високого ступеню ризику переховування від органів досудового розслідування, слідства, суду.

Вислухавши прокурора, який підтримав клопотання, та його доводи на переконання слідчого судді у необхідності задоволення клопотання, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання та просили відмовити в задоволенні клопотання, дослідивши приєднані до клопотання документи, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0001749 від 19.06.2019 року, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, що стосується питання брання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то при вирішенні даного питання суд враховує практику Європейського Суду з прав людини.
При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Згідно зі ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Запобіжні заходи - це превентивні заходи процесуального примусу попереджувального характеру, які за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, з метою забезпечення їх належної процесуальної поведінки.
У відповідності до ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Також метою застосування запобіжних заходів є запобігання спробам вчинити дії, або не виконувати покладені на підозрюваного, обвинуваченого процесуальні обов`язки.
У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який за законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) незаконно впливати на підозрюваних, потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, зазначені у п.п.1-11 цієї статті. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При розгляді клопотання знайшли своє підтвердження, прокурором доведені обставини передбачені ч.1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обгрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України; 2) наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч.1 п. 1, 3, 5 КПК України, на які вказує слідчий, 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання, ризикам, передбачених п. п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Обставинами, що дають підстави слідчому судді визнати наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, є наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, є докази досліджені судом.
У судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що він раніше судимий, має постійне місце проживання. Злочини, який йому інкримінований в дійсності не вчиняв. Свою винуватість у його вчинені не визнає. Заперечує проти застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_5 має бути застосований запобіжний захід тримання під вартою, тому, що слідчим у клопотанні та доданими документами, прокурором у судовому засіданні, доведені обставини передбачені ст. 194 ч.1 п.п.1-3 КПК України.
При обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 слідчий суддя також враховує, передбачені ст. 178 ч.1 КПК України, обставини а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі його визнання винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України у вигляді позбавлення волі від 3 до 7 років з конфіскацією, що він раніше не судимий, відсутність міцних соціальних зв`язків у м. Біла Церква та Білоцерківському районі, які б були стримуючим фактором його поведінки.
Слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою, є недостатніми для запобігання ризикам, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
ОСОБА_5 19.06.2019 року був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
Слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого злочину, характер та обставини вчинення злочину, так як вони сформульовані в повідомлені про підозру, майновий стан підозрюваного ОСОБА_5 , який свідчить про наявність в нього об`єктивної можливості переховуватися від слідства та суду, а також наявність значного суспільного інтересу в забезпеченні об`єктивності досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, і приходить до висновку про доведеність прокурором ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи невідворотність покарання, використовуючи наявні в нього зв`язки, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на підозрюваних, потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, а відтак з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 в подальшому при здійсненні досудового розслідування в якості запобіжного заходу застосувати у вигляді тримання під вартою.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, підвищену суспільну небезпечність кримінального правопорушення та відсутність достовірних відомостей про відсутність ризиків, які були встановлені при обранні підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя вважає, що на даний час відсутні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та відповідно зміни запобіжного заходу обвинуваченим, відсутні.
Між тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.
Також, слідчий суддя враховує вимоги ст. 184 КПК України, підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, слідчий суддя вважає не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки злочин у якому підозрюється ОСОБА_5 вчинений із погрозою застосуванням насильства щодо особи.
Відповідно до ст. 197 ч.1 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Таким чином, суд приходить до висновку, що передбачені ст. ст. 183, 194 КПК України підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 48, 177, 178, 182, 183, 184,193,194, 196, 197, 202, 205, 315 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 17 серпня 2019 року включно, утримувати його у Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор».
Строк рахувати з моменту затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто з 19 червня 2019 року.
Вважати, що термін дії ухвали - до 17 серпня 2019 року включно.
Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі у п`ятиденний термін з дня оголошення ухвали апеляційної скарги. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Повний текст ухвали проголошено 25 червня 2019 року о 18 годині 00 хвилин.
Слідчий суддяОСОБА_1