Справа № 513/26/19
Провадження № 1-кп/492/58/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника-адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши в приміщені суду у відкритому судовому засіданні в м. Арциз Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000379, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.10.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кіровський Яшкульського району Республіки Калмикія, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, працюючого робітником у фізичної особи-підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 23.03.2018 року Саратським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 125 КК України до 80 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02 жовтня 2018 року, приблизно о 17 годині 40 хвилин, більш точного часу в ході судового слідства встановити не представилося можливим, ОСОБА_5 , повторно, знаходячись біля магазину «Чайна», що розташований по вулиці Миру, буд. № 71, у с. Фараонівка Саратського району Одеської області, переслідуючи злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, в ході раптово виниклої сварки умисно наніс правою рукою стиснутою в кулак один удар в область передпліччя лівої руки ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_5 продовжуючи свою злочинну діяльність, умисно наніс один удар правою рукою, стиснутою в кулак, в область обличчя з лівої сторони ОСОБА_7 . Далі, ОСОБА_5 , продовжуючи свій умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, за допомогою правої руки, умисно схопив за волосся потерпілу ОСОБА_7 та із застосуванням фізичної сили почав тягнути в свій бік, внаслідок чого остання втративши рівновагу впала на ґрунтову поверхню землі, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: синця на нижній щелепі зліва та перелому лівої променевої кістки в типовому місці.

Ушкодження у вигляді синця не було небезпечним для життя, має незначні скороминучі наслідки, що тривають не більше 6 днів, i за цим критерієм, згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.) відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Ушкодження у вигляді перелому променевої кістки не було небезпечним для життя, при звичайному своєму клінічному перебігу викликає тривалий розлад здоров`я терміном понад 3-x тижнів (більше 21 дня) i за цим критерієм, згідно п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.) відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.122 КК України визнав повністю. В ході судового розгляду він розповів про обставини кримінального правопорушення (злочину) та щиро розкаявся у його вчиненні, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті.

Потерпіла ОСОБА_7 про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялася належним чином, але у судове засідання не з`явилася. Разом з тим, потерпіла звернулися до суду з письмовою заявою, в якій просила здійснити судовий розгляд у її відсутність. Претензій матеріального характеру при розгляді обвинувального акту до обвинуваченого потерпіла не заявляла. З урахуванням думки учасників судового розгляду, які вважали за можливе розглядати справу за відсутності потерпілої, суд дійшов висновку про проведення судового розгляду без її участі.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження у зв`язку з чим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному, касаційному порядку.

Вищенаведені умисні дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України за кваліфікуючими ознаками: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), яке відноситься до злочинів середньої тяжкості; за місцем проживання характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає, проживає разом з матір`ю та двома сестрами (а.с. 71, 72); має двох неповнолітніх дітей; офіційно працевлаштований; на обліку у лікаря психіатра та на диспансерному обліку не перебуває (а.с. 69); раніше судимий.
До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд відносить щире каяття.
До обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 суд відносить вчинення злочину особою повторно.
Згідно висновку досудової доповіді про ОСОБА_5 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення високий, а також ризик небезпеки для суспільства оцінюється як високий, а тому перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 вважається не можливим без позбавлення волі на певний строк. Орган пробації вважає, що виправлення особи та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів.
При призначенні покарання, суд враховує практику Верховного Суду, (постанова № 634/609/15-к від 01.02.2018 щодо судової дискреції), де зазначено що саме суду належать повноваження, надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
З урахуванням вказаних обставин, суд, відповідно до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів призначити покарання у вигляді позбавлення волі.
Крім того, враховуючи зазначені обставини у справі, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд на підставі ст. 75 КК України вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробуванням,поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 дії ст. 69 КК України суд не вбачає.

Суд вважає за можливе до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирати.
Суд не вирішує питання про речові докази у справі, в силу ч. 9 ст. 100 КПК України, так як речові докази суду не надавались, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для вирішення питання про долю речових доказів, у даному кримінальному проваджені.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 369-370, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки, який обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 20 червня 2019 року.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Арцизького районного суду ОСОБА_1