Номер провадження: 11-сс/813/1878/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання

прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.11.2019 року, якою було задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 ,у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0006832 від 06.10.2018 року, про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жданівка, Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, який перебуває у цивільному шлюбі, працюючого охоронцем у нічному клубі «Ітака» та «Паладіум», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.2 ст. 187, ч.2 ст.189 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.11.2019 рокубуло задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.2 ст. 187, ч.2 ст.189 КК України, продовжений строк тримання під вартоюдо 04.12.2019 року, оскільки слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором під час розгляду клопотання доведено, що ризики, встановлені в ухвалі слідчого судді про застосування запобіжного заходуне зменшилися, а також про необхідність подальшого тримання під вартою підозрюваного до закінчення процесуальних слідчих дій, зазначених в клопотанні.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ,подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою, посилаючись на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та постановленою з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, так як слідчий суддя не враховував, що стороною обвинувачення не доведено наявність обґрунтованої підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також неможливість застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

В обґрунтування відсутності наявності обґрунтованої підозри захисник зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на причетність ОСОБА_7 до вчинених кримінальних правопорушень. В матеріалах провадження відсутні первині протоколи допиту потерпілих, які підтверджують непричетність підозрюваного до вчинених кримінальних правопорушень.
З ухвали слідчого судді не вбачається, які докази були дослідженні слідчим суддею.
В обґрунтування відсутності ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ст. 177 КПК України захисник посилається на те, що слідчий суддя не обґрунтував висновок щодо наявності ризиків, твердження слідчого судді про наявність ризиків є припущенням і нічим не підтверджується.

Слідчий суддя в порушення вимог закону зазначив, що підозрюваний вчинив кримінальні правопорушення, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки зазначене твердження порушує права підозрюваного та може бути зазначено тільки у вироку суду.

Можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу підтверджується даними, які характеризують підозрюваного, зокрема, що він має постійне місце реєстрації та проживання, позитивно характеризується, навчається у вищому учбовому закладі, раніше не судимий та має батьків, тобто має міцні соціальні зв`язки. Зазначеним обставинам слідчий суддя жодної оцінки не надав.

Одна лишь тяжкість злочину не може бути безумовною підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Слідчий суддя при розгляді клопотання не врахував практику Європейського суду та вимоги Конвенції.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до приписів ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
При цьому, ч. 3 ст. 184 КПК України передбачено, що до клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини вказує на те, що пункт 4 статті 5 забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (також справа «Буткевічюс проти Литви»).

Разом з тим відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21 квітня 2011 р., заява № 42310/04 суд наголошує, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 , оскільки слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором під час розгляду клопотання доведено доказами обставини, передбачені ч. 3 ст. 199 КПК України, зокрема, що ризики, встановлені в ухвалі слідчого судді про застосування запобіжного заходуне зменшилися, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим ризикам, а також, що досудове розслідування триває, а слідчі дії не проведені в повному обсязі.

Крім того, з ухвали слідчого судді вбачається, що під час судового розгляду, на виконання вимог ст. 199 КПК України, були дослідженні обставини, зазначені в клопотанні про продовження тримання під вартою ОСОБА_7 , на підставі яких слідчий суддя встановив, що прокурором належним чином обґрунтована наявність підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що слідчий дотримався зазначених вище вимог кримінального процесуального закону, адже клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного обґрунтовано належним чином, а його доводи підтверджуються доданими до нього доказами.

Так, органами досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.189 КК України, зокрема, у тому, що 19.10.2018 р. приблизно о 04 годині 00 хвилин, ОСОБА_10 разом с Ківарк- ОСОБА_11 та ОСОБА_9 перебуваючи у нічному клубі «Palladium», розташованому за адресою: місто Одеса, Італійський бульвар 4, здійснювали заходи, пов`язані з охороною закладу, при цьому будучі одягненими у форму охорони та не маючи офіційного працевлаштування.
Перебуваючи на вході до нічного клуба «Palladium», у ОСОБА_7 спільно і за попередньою змовою із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , виник єдиний злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та у якості предмета свого злочинного посягання вони визначили золотий ланцюг, який мав при собі раніше незнайомий їм ОСОБА_12 .
Приступивши до реалізації спільного злочинного умислу, діючи у відповідності до розробленого плану та заздалегідь розподіливши злочинні ролі, ОСОБА_7 в момент, коли ОСОБА_12 повертався з вулиці до приміщення закладу, повідомив останньому, що нічний клуб зачинено, через що потерпілий обурився. В цей час, ОСОБА_10 у відповідності до своєї злочинної ролі, схопив ОСОБА_12 за руку та ОСОБА_7 схопив потерпілого за іншу руку, та сумісно повалили останнього на підлогу, при цьому ОСОБА_9 у відповідності до спільного плану, з метою недопущення надання допомоги з боку осіб, що прибули сумісно зі ОСОБА_12 ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , виволік останніх з приміщення нічного клубу «Palladium».
Продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , користуючись чисельною та фізичною перевагою, утримували потерпілого на підлозі, наступивши коліном на спину та прижавши груддю до підлоги, та в цей момент відкрито, з корисливих мотивів, шляхом ривка, викрали з шиї ОСОБА_12 ланцюг із жовтого золота плетіння «Кардинал», вагою 40 грам, вартістю 35 000 гривень з кулоном із жовтого золота з відображенням «Божої матері», вагою 12 грам, вартістю 10 000 гривень.
Виконавши всі дії відповідно до спільного злочинного плану, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виштовхали потерпілого з приміщення закладу, де у відповідності до своєї ролі знаходився ОСОБА_9 з метою недопущення допомоги потерпілому з боку товаришів, де ОСОБА_7 та ОСОБА_10 нанесли потерпілому два-три удару ногами в область тулуба, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядились викраденим майном на власний розсуд.
Даним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_12 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 45000 гривень.
Крім того, 21.01.2019 р. приблизно о 03 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 перебуваючи у нічному клубі «Palladium», розташованому за адресою: місто Одеса, Італійський бульвар 4, здійснювали заходи, пов`язані з охороною закладу, при цьому будучі одягненими у форму охорони та не маючи офіційного працевлаштування.
Перебуваючи на вході до нічного клуба «Palladium», у ОСОБА_7 спільно і за попередньою змовою із ОСОБА_9 та невстановленою особою, виник єдиний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном та у якості предмета свого злочинного посягання вони визначили гаманець з його змістом, які мав при собі раніше незнайомий їм відвідувач закладу ОСОБА_15 .
Приступивши до реалізації спільного злочинного умислу, діючи у відповідності до розробленого плану та заздалегідь розподіливши злочинні ролі, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та невстановлена особа, в момент, коли ОСОБА_15 вийшов з приміщення нічного клубу «Palladium», прослідували за ним та дочекавшись моменту, коли потерпілий залишився сам, у відповідності до своїх ролей, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 схопили останнього під руки з двох сторін, та сумісно з невстановленою особою, відвели потерпілого у місце, де їхні злочинні дії залишаться непоміченими оточуючим.
Продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, перебуваючи у безлюдному місці, за нічним клубом «Palladium», ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у відповідності до своєї злочинної ролі, продовжуючи тримати потерпілого, прислонили його до стіни, при цьому невстановлена особа у відповідності до спільного плану, маючи на меті отримати від ОСОБА_15 , належне йому майно, з корисливих мотивів, пред`явив останньому вимогу передати належний йому гаманець, при цьому погрожуючи потерпілому фізичним насильством у разі відмови.
Далі, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 відпустили руки ОСОБА_15 , який в свою чергу, сприймаючи погрози з боку невстановленої особи як реальну небезпеку для свого життя та здоров`я у зв`язку з чисельною та фізичною перевагою нападників, передав невстановленій особі шкіряний гаманець чорного кольору, вартістю 40 доларів США ( курс НБУ на 21.01.2019 27,925 грн., тобто 1117 гривень) з грошовими коштами в розмірі 7000 гривень.
Виконавши всі дії відповідно до злочинного плану та досягнувши спільної мети, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та невстановлена особа відпустили ОСОБА_15 , після чого розпорядились чужим майном на власний розсуд.
Даним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_15 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 8117 гривень.
Крім того, 28.04.2019 р. приблизно о 02 годині 30 хвилин, перебуваючи у нічному клубі «Palladium», розташованому за адресою: місто Одеса, Італійський бульвар 4, невстановлена особа 1, яка виконувала обов`язки та представлялась адміністратором нічного клубу «Palladium», повідомила невстановленій особі 2, яка виконувала обов`язки та представлялась директором закладу, при цьому не маючи офіційного працевлаштування на вказаній посаді, про відмову гр. Азербайджану ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , оплатити рахунок в розмірі 47 225 гривень за замовлення, яке останні не робили.
В цей час у невстановленої особи 2 разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , невстановленою особою 1 та невстановленою особою 3, які здійснювали заходи, пов`язані з охороною закладу, при цьому будучі одягненими у форму охорони та не маючи офіційного працевлаштування, виник єдиний злочинний умисел на заволодіння чужим майном.
Приступивши до реалізації спільного злочинного умислу, діючи у відповідності до розробленого плану та заздалегідь розподіливши злочинні ролі, невстановлена особа 2 разом із ОСОБА_10 підійшли до ОСОБА_16 , який в той час розмовляв з невстановленою особою 1, при цьому тримаючи в руках мобільний телефон. У відповідності до своєї злочинної ролі, ОСОБА_10 з метою недопущення фіксації їхніх злочинних дій і виклику поліції, вихопив з рук потерпілого мобільний телефон марки «Samsung A5» та в цей час невстановлена особа 2, представляючись директором закладу, запропонував піднятись на другий поверх закладу.
В цей саме час, ОСОБА_9 , згідно своєї ролі, перебуваючи поряд з потерпілим ОСОБА_17 , побачивши як останній дістав свій мобільний телефон, вихопив його з рук потерпілого з метою перешкоджання виклику правоохоронних органів та фіксації дій невстановленої особи 2 та ОСОБА_10 , при цьому ОСОБА_9 наніс два удару кулаком руки в область грудної клітини потерпілого.
Далі, перебуваючи на другому поверсі нічного клубу «Palladium», ОСОБА_10 заштовхав ОСОБА_16 у приміщення вбиральні закладу, куди зайшов разом із невстановленою особою 2 та ОСОБА_7 .. Перебуваючи у приміщенні вбиральні, невстановлена особа 2 наказала ОСОБА_7 та ОСОБА_10 утримувати потерпілого у вбиральні до оплати за замовлення, яке потерпілі не робили, після чого невстановлена особа 2 залишила приміщення вбиральні з метою керівництва діями іншим охоронців.
Побачивши, що спільна злочинна мета не досягнута, невстановлена особа 2 повернулась до вбиральні та віддав наказ ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_10 наніс ОСОБА_16 5-8 ударів кулаком руки в область живота та грудної клітини, а ОСОБА_7 в свою чергу наніс потерпілому 2-3 удару в область живота та грудної клітини, після чого ОСОБА_10 обшукав кишені потерпілого та відкрито звідти грошові кошти в розмірі 150 гривень та банківську картку банку «Приват Банк», і залишив приміщення вбиральні.
Продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, невстановлена особа 1 примушувала ОСОБА_17 оплатити рахунок, та у відповідності до своєї ролі ОСОБА_9 перебував поряд, контролюючи дії ОСОБА_17 .. В момент, коли невстановлена особа 1 почала кричати ОСОБА_17 , що він повинен розрахуватись, що ОСОБА_9 сприйняв як заклик до активних дій, останній схопив ОСОБА_17 під руку і в цей час до нього приєднався ОСОБА_10 , який схопив потерпілого за іншу руку, та сумісно відвели його на другий поверх закладу, де повалили останнього на диван та сумісно нанесли йому по два-три удари кулаком в область тулуба. Далі, до них приєдналась невстановлена особа 1, яка в момент, коли ОСОБА_10 та ОСОБА_9 продовжували штовхати потерпілого, наказувала останньому розрахуватись.
Невстановлена особа 2, продовжуючи контроль за злочинним планом, спустилась вниз, де залишався потерпілий ОСОБА_18 разом з невстановленою особою 3, і побачивши, що потерпілий тримає в руках мобільний телефон, з метою недопущення виклику поліції, вихопив пристрій с рук ОСОБА_18 ..
Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, контролюючи виконання спільного злочинного плану та побачивши, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не досягнули спільної мети, невстановлена особа 2 приєдналась до останніх, схопила ОСОБА_17 за воріт та заштовхнув останнього до одного з приміщень закладу, де погрожував потерпілому фізичною розправою.
Далі, переслідуючи єдину злочину мету, невстановлена особа 3 відвела ОСОБА_20 на другий поверх закладу, де передала останнього ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які в свою чергу нанесли по два-три удара в область тулуба ОСОБА_20 , після чого до них приєднався ОСОБА_10 , який також наніс потерпілому декілька ударів долоню руки в область живота. Не припиняючи спільних злочинних дій, ОСОБА_9 обшукав кишені ОСОБА_20 та відкрито викрав звідти грошові кошти в розмірі 250 доларів США ( курс НБУ на 28.04.2019 становив 26,0 гривень, тобто 6500 гривень).
Далі, невстановлена особа 2, у відповідності до розробленого плану, передала потерпілого ОСОБА_17 - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що останні сприйняли як заклик до активних дій, спрямованих на відкрите викрадення чужого майна. Діючи у відповідності до своїх ролей, ОСОБА_10 прислонив ОСОБА_17 до стіни і в цей час ОСОБА_9 обшукав кишені останнього, звідки відкрито викрав грошові кошти в розмірі 600 доларів США ( курс НБУ на 28.04.2019 становив 26,0 гривень) та 400 гривень, які одразу передав невстановленій особі 1.
Виконавши всі дії відповідно до спільного злочинного плану, ОСОБА_9 , з дозволу невстановленої особи 2, випустив потерпілих з приміщення нічного клубу «Palladium», після чого сумісно з невстановленими особами 1 та 2, Ківарк- ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , розпорядились викраденим майном на власний розсуд.
Даним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_16 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 150 гривень, потерпілому ОСОБА_17 спричинено матеріальну шкоду на суму 600 доларів США ( курс НБУ на 28.04.2019 становив 15600 гривень) та 400 гривень, потерпілому ОСОБА_20 спричинено матеріальну шкоду на суму 250 доларів США ( курс НБУ на 28.04.2019 становить 6500 гривень).
Крім того, 06.09.2019 р. приблизно о 03 годині 00 хвилин, перебуваючи у комплексі відпочинку «ITAKA BEACH RESORT & NIGHT CLUB» за адресою: місто Одеса, Пляж Аркадія, 4, невстановлена особа 1, яка виконувала обов`язки та представлялась адміністратором нічного клубу «Palladium», при цьому не маючи офіційного працевлаштування, повідомила невстановленій особі 2, яка виконувала обов`язки та представлялась директором закладу, при цьому не маючи офіційного працевлаштування на вказаній посаді, про відмову громадянами Ізраїлю ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , оплатити рахунок.
В цей час у невстановленої особи 2 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном та як спосіб досягнення своєї злочинної мети, користуючись своєю посадою, вона розробила сумісний злочинний план разом із невстановленою особою 1, Ківарк ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , та невстановленими особами, які здійснювали заходи, пов`язані з охороною закладу, при цьому будучі одягненими у форму охорони та не маючи офіційного працевлаштування.
Приступивши до реалізації спільного злочинного плану, невстановлена особа 2 розподілила ролі між ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , та невстановленими особами, у відповідності до яких ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 і невстановлена особа 3 підійшли до вищевказаних громадян Ізраїлю, та маскуючи свої злочинні дії під здійснення підприємницької діяльності, пред`явили їм вимогу розрахуватися за рахунок, погрожуючи при цьому насильством небезпечним для життя та здоров`я останніх. В свою чергу, ОСОБА_22 , реально сприймаючи погрози насильством, встановивши загрозу для себе, своїх товаришів та їхнього майна, з метою уникнення конфлікту та задля забезпечення безперешкодного виходу з приміщення клубу, під примусом, погодився оплатити рахунок .
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи відповідно розподілених ролей, ОСОБА_10 та невстановлена особа разом з ОСОБА_22 , погрожуючи обмеженням волі ОСОБА_23 та ОСОБА_21 , змусили ОСОБА_22 поїхати до готелю «Resort & SPA Hotel NEMO with dolphins», розташованого за адресою: м. Одеса, пляж Ланжерон, 25, у якому на період перебування в Україні разом з особистим майном зупинилися ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , де ОСОБА_22 взяв свою банківську картку банку «Hapoalim» № НОМЕР_1 .
В цей саме час, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_9 та невстановлена особа, під керівництвом невстановленої особи 2, який словами та жестами віддавав охоронцям накази, продовжували утримувати ОСОБА_24 та ОСОБА_25 у приміщенні закладу, при цьому розвівши їх по різним місцям у клубі. Згідно своєї злочинної ролі, ОСОБА_9 перебував з потерпілим ОСОБА_26 , при цьому з метою примушення оплати за рахунком та підтвердження реалізації погроз, наніс йому декілька ударів в область потилиці.
По поверненню ОСОБА_22 разом із ОСОБА_10 та невстановленою особою 3 до нічного клуба «Ітака», на вході, у відповідності до своєї злочинної ролі, потерпілого зустрів ОСОБА_9 , який сумісно з ОСОБА_10 завели ОСОБА_22 до приміщення закладу, де на них очікували ОСОБА_21 та ОСОБА_23 у супроводі невстановленої особи 1, невстановленої особи 2 та невстановленої особи № 3. Зібравши усіх потерпілих в купу, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , розуміючи протиправність своїх дій, користуючись фізичною перевагою, наказали останнім передати їм усі наявні при собі грошові кошти, що потерпілі зробили у зв`язку з хвилюванням за своє життя та здоров`я, а саме ОСОБА_21 дістав грошові кошти в розмірі 3000 шекелів ( по курсу НБУ 21250 гривень) та 300 доларів США ( по курсу НБУ 7500 гривень), ОСОБА_22 дістав суму в розмірі 1300 шекелів ( курс НБУ 8750 гривень), а Надер Хамад дістав 8250 гривень, які потерпілі одразу за вимогою передали ОСОБА_10 та ОСОБА_7 ..
Далі, вважаючи, що не досягли спільної мети, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , застосувавши фізичну силу, відвели ОСОБА_22 в кут клубу, де до них приєднались невстановлені особи 1 та 2, які принесли з собою мобільні банківські термінали. Переслідуючи єдину злочинну мету, невстановлена особа 1, 2 та невстановлена особа 3, користуючись фізичною та чисельною перевагою, змусили потерпілого здійснити транзакцію на загальну суму 10 000 гривень, після чого невстановлена особа 3 разом із ОСОБА_22 знов поїхали до готелю «Resort & SPA Hotel NEMO with dolphins», розташованого за адресою: м. Одеса, пляж Ланжерон, 25, де невстановлена особа 3 відкрито заволоділа грошовими коштами в розмірі 900 доларів США ( курс НБУ на 06.09.2019 становить 25,31, тобто 22779 гривень).
Продовжуючи реалізацію єдиного злочинний наміру, спрямованого на відкрите заволодіння чужим майном, діючи відповідно до наказу невстановленої особи 2 та переслідуючи ціль незаконного збагачення, ОСОБА_9 схопив потерпілого ОСОБА_25 за руку, тим самим обмеживши його рухомість, та сумісно з ОСОБА_10 вивели потерпілого з клубу на вулицю, перебуваючи на якій ОСОБА_9 схопив ОСОБА_25 за шию та придушив з метою подолання супротиву примушення до сплати рахунку. В цей час під супроводом ОСОБА_7 , з приміщення клубу вийшов ОСОБА_21 , який скориставшись тим, що увага охоронців звернена на ОСОБА_25 , намагався втекти, однак його дії були помічені невстановленою особою 2, яка наказала ОСОБА_7 та невстановленій особі 3 наздогнати потерпілого, а ОСОБА_9 , продовжуючи тримати ОСОБА_25 за руку, знов завів його до приміщення клубу.
В подальшому ОСОБА_9 , тримаючи ОСОБА_25 за руку, вивів потерпілого з приміщення клубу на вулицю, де ОСОБА_23 оказав супротив, через що невстановлена особа 3 обхватив останнього зі спини, обмеживши його у русі і в цей момент задля подолання супротиву, ОСОБА_9 наніс ОСОБА_27 удар коліном в область живота, після чого сумісно з невстановленою особою 3 завели потерпілого за територію клубу, де нанесли йому чисельні удари в область тулуба, у наслідок яких останній втратив свідомість та відкрито заволоділи мобільним телефоном марки «iPhone XS Max Gold 256 GB», вартістю 34950 гривень.
Після скоєного, та доведення свого злочинного наміру до кінця, отримавши можливість вільно розпорядитись чужим майном, під керівництвом невстановленої особи 2 - ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , невстановлена особа № 3 та ОСОБА_9 , завели ОСОБА_24 та ОСОБА_28 до приміщення клубу та вивели останніх через чорний вхід з метою нерозголошення спільних протиправних дій.
Даним кримінальним правопорушенням ОСОБА_22 спричинено матеріальної шкоди у розмірі 42250 гривень, ОСОБА_29 спричинено матеріальної шкоди у розмірі 28750 гривень, ОСОБА_27 спричинивши матеріальної шкоди у розмірі 43200 гривень.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучені до матеріалів клопотання.

На даному етапі досудового розслідування вказані докази є достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Доводи захисника про те, що надані докази не доводять про наявність в діях підозрюваного ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.189 КК України, апеляційний суд не може прийняти до ваги, так як відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом 1-ої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті, а підстав для визнання доказів недопустимими на даній стадії процесу, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту в апеляційній скарзі не наведено.

Апеляційний суд не погоджується з доводами захисника про те, що в оскаржуваній ухвалі слідчим суддею не обґрунтований висновок про не зменшення встановлених ризиків при застосуванні запобіжного заходу, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, що в сукупності з іншими обставинами, стали підставою для вирішення питання про продовження строку підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Апеляційним суд дійшов висновків про те, що заявлені прокурором ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, не зменшились.
Зокрема, враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.189 КК України, за вчинення більш тяжкого з інкримінованих кримінальних правопорушень, в разі доведеності його вини, передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років з конфіскацією майна, наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик того, що підозрюваний враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі встановлення його вини, може вдатися спроб переховуватися від органів досудового розслідування і суду.
Більш того, апеляційний суд враховує, що відповідно до пунктів 34-36 рішення Європейського суду «Москаленко проти України», обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його першого взяття під вартою.

Крім того, апеляційний суд вважає наявним ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі він може незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних, так як у кримінальному провадженні не усі свідки допитані.

Апеляційний суд вважає наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, так як з метою уникнення від кримінальної відповідальності підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому апеляційний суд приймає до уваги доводи сторони захисту про те, що підозрюваний має постійне місце реєстрації та проживання, позитивно характеризується, навчається у вищому учбовому закладі, раніше не судимий та має батьків, тобто має міцні соціальні зв`язки. Зазначеним обставинам слідчий суддя жодної оцінки не надав, проте вважає, що зазначені обставини не зменшують існування вищезазначених ризиків та не спростовує висновок слідчого судді.
Окрім того, апеляційний суд зазначає, що на теперішній час досудове розслідування вказаного кримінального провадження триває, завершується проведення всіх необхідних процесуальних та слідчих дій, а також збір доказів.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що у клопотанні слідчий та прокурор навели обґрунтовані обставини, на підставі яких завершити досудове розслідування без продовження дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 неможливо.
З огляду на це, слідчий суддя в ухвалі прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу підозрюваного та дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тому апеляційна скарга захисника підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись статтями 177, 178, 183, 197, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.11.2019 року, якою було задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 ,у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0006832 від 06.10.2018 року, про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено 21.11.2019 року о 16 годині 00 хвилин в залі судових засідань № 10 Одеського апеляційного суду.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3