Провадження № 11-кп/4820/267/19
Категорія: ч.4 ст. 358 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :
судді - доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0004496 від 11.07.2018 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 жовтня 2018 року,-

в с т а н о в и л а:
Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 жовтня 2018 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, одруженого, працюючого помічником машиніста Локомотивного депо Гречани Виробничого підрозділу ПАТ «Українська залізниця» регіональної філії «Південно- Західної залізниці», раніше судимого:
-11 квітня 2016 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 263 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.,
-07 червня 2017 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 162, ч.1 ст. 70, ст. 72 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном на 1 рік 6 місяців,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначено покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання приєднано невідбуте покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 червня 2017 року у виді 2 років позбавлення волі та остаточно визначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. та 2 роки позбавлення волі.

Визначено судом покарання у виді штрафу та позбавлення волі виконується самостійно.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати в розмірі 715 грн. за проведення технічної експертизи.

Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Як вбачається з вироку, ОСОБА_8 на території міста Хмельницького використав завідомо підроблений документ за слідуючих обставин.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 червня 2018 року обвинуваченого було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

11 липня 2018 року близько 17 год. 50 хв. Козуляк керувавав атомобілем марки «AUDI A4», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Курчатова, в м.Хмельницькому, де біля будинку №10/1 за порушення правил дорожнього руху був зупинений працівниками УПП у Хмельницькій області. Під час зупинки транспортного засобу обвинувачений, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 , підроблене, діючи умисно, реалізовуючи свій злочинний умисел на використання завідомо підробленого документа, який видається установою, що має право видавати такі документи, і який надає права, усвідомлюючи, що використовує завідомо підроблений документ, пред`явив на вимогу працівників патрульної поліції посвідчення водія, видане 22 серпня 2017 року Центром 6841 на ім`я ОСОБА_8 , бланк якого не відповідає встановленому зразку, оскільки виготовлений струменево-крапельним способом за допомогою струменевого принтера або іншого обладнання з аналогічним способом друку, та яке було придбано ОСОБА_9 за 2500 грн. у глобальній мережі «INTERNET», тим самим незаконно використавши дане посвідчення водія.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить змінити вирок в частині призначення покарання ОСОБА_8 , та призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі, а саме у виді обмеження волі строком на 1 рік. Вважає вирок суду несправедливим. Вказує на невідповідність висновків суду дійсним обставинам кримінального провадження та суворість призначеного покарання, яке не відповідає тяжкості злочину і особі обвинуваченого. Зауважує, що суд першої інстанції під час призначення покарання ОСОБА_8 не врахував щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне визнання вини обвинуваченим, чим було порушено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали доводи поданої захисником апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає, що вирок суду є законний та обґрунтований, а апеляційна скарга захисника такою, що не підлягаєдо задоволенню, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 , у використані завідомо підробленого документа, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними доказами кримінального провадження, яким суд першої інстанції дав вірну кримінально правову кваліфікацію та в апеляційній скарзі не оспорюється. Дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.4 ст. 358 КК України кваліфіковані вірно.

Сам обвинувачений в судах першої та апеляційної інстанції свою вину визнав повністю та підтвердив, що був позбавлений прав керування транспортними засобами та при водінні автомобіля використовував завідомо підроблені водійські права.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції виходив із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, та врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який працевлаштований, має самостійний заробіток, обставини, що пом`якшують покарання, а саме визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Враховуючи зазначене, суд вважав за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в мінімальних межах санкції ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд призначив за правилами ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання до призначеного покарання невідбуте покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 07 червня 2017 року у виді 2 років позбавлення волі та остаточно визначив покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. та 2 роки позбавлення волі, ухваливши, що покарання у виді штрафу та позбавлення волі виконувати самостійно.

Доводи захисника ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про необхідність призначення підзахисному покарання у виді обмеження волі, оскільки обвинувачений вину у вчиненому злочині визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, колегія суддів вважає безпідставними.

Згідно приписів ст. 51 КК України, штраф є більш м`яким за своїм видом покарання. Змінюючи призначене судом першої інстанції покарання на обмеження волі, апеляційний суд фактично погіршить становище обвинуваченого.

Проте за змістом ч.1 ст.421 КПК України обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Задовольняючи апеляційну скаргу захисника та приймаючи рішення, яке фактично б погіршило становище обвинуваченого, суд апеляційної інстанції порушив би вимоги ст.421 КПК України, оскільки кримінальне провадження у суді апеляційної інстанції здійснюється лише за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 ..

Судом першої інстанції правильно застосовано норми ст. 71 КК України, оскільки враховано вимоги ч. 3 ст. 78 КК України щодо призначення покарання при вчиненні нового злочину під час випробування з іспитовим строком за попереднім вироком.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_8 попередньо був засуджений Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області, до покарання у виді позбавлення волі, то судом правомірно на підставі ст. 71 КК України призначено покарання, у виді саме позбавлення волі.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що при призначені такого покарання ОСОБА_8 , суд у повній мірі дотримався вимог кримінального закону, що містяться у нормах ст.ст. 65, 66, 71, ч.3 ст. 78 КК України, призначивши покарання в мінімальних межах санкції ч.4 ст. 358 КК України, та за сукупністю вироків.

За таких обставин, призначене судом першої інстанції покарання у той спосіб, як це зазначено у вироку, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України. Підстав для зміни вироку за доводами захисника про суворість покарання, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, вирок суду щодо ОСОБА_8 слід залишити без змін, а апеляційну скагу захисника без задоволення.

Колегія суддів, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 жовтня 2018 року, стосовно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: