Житомирський апеляційний суд
Справа №296/9415/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 183 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

підозрюваного: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 24 вересня 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, вчиненого за наступних обставин.

22 вересня 2019 року близько 22 год. 30 хв. водій ОСОБА_8 , керуючи спеціалізованим вантажним сідловим тягачем «DAF ХF 105.460» реєстраційний номер НОМЕР_1 у складі з напівпричепом цистерною «OTOKAR CA FRUEHAUF» реєстраційний номер НОМЕР_2 , які згідно свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та НОМЕР_4 відповідно належать ОСОБА_10 (м. Київ, Шевченківський район, вул. Магістральна, 50) рухався ним по правій смузі проїзної частини автодороги «Київ Чоп» в напрямку м. Житомир.

На 242 км + 237,9 м указаної автодороги поблизу с. Пилиповичі, Новоград-Волинського району, Житомирської області водій ОСОБА_8 в порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 «б», 12.3, 13.1 та 13.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, невірно оцінив дорожню обстановку, маючи технічну можливість запобігти наїзду з моменту виявлення перешкоди для руху, яку об`єктивно спроможний був виявити з місця водія, в момент виникнення небезпеки для руху своєчасно негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки свого транспортного засобу не вжив, не дотримався безпечного інтервалу та на смузі свого руху передньою правою частиною керованого ним транспортного засобу здійснив наїзд на задню ліву частину припаркового на правому узбіччі та частково правій смузі руху проїзної частини в напрямку руху до м. Житомир автобуса «NEOPLAN N 316» реєстраційний номер НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_11 , який перебував у нерухомому положенні.

Внаслідок даної ДТП пасажири автобуса «NEOPLAN N 316» ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 і ОСОБА_20 отримали тілесні ушкодження та загинули на місці пригоди, а ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 і ОСОБА_30 отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості.

23 вересня 2019 року по даному факту внесено відомості до ЄРДР за №0000326, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

23 вересня 2019 року ОСОБА_8 було затримано на підставі ст. 208 КПК України та йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

24 вересня 2019 року ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира було задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 на строк 60 днів до 21 листопада 2019 року.

Слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, а в матеріалах кримінального провадження містяться фактичні дані, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та які дають підстави вважати, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання ризикам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту або визначити розмір застави.

Вважає, що обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 є дуже суворим та до нього необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід.

Вказує, що суд не врахував, те, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, є професійним водієм, стаж роботи більше 37 років, має міцні соціальні зв`язки, утримує сім`ю з 5-ти осіб, має постійне місце проживання, позитивну характеристику.

На його думку, ризики, передбачені ст. 177 КПК України стороною обвинувачення не доведені, а обвинувачення є необгрунтованим.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

На думку колегії суддів висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, на даному етапі досудового розслідування, відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Так, зокрема обґрунтованість підозри підтверджується: протоколом огляду місця події від 23.09.19 року, протоколом допиту свідків ОСОБА_31 , ОСОБА_11 .

З протоколу огляду місця події від 23.09.19 року вбачається, що на 242 км + 237,9 м автодороги «Київ Чоп» поблизу с. Пилиповичі, Новоград-Волинського району, Житомирської області було виявлено та зафіксовано слідову інформацію, утворену внаслідок ДТП, розташування причетних до ДТП транспортних засобів, тіл загиблих та інше.

Слідчий суддя достатньо обґрунтував свої висновки про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з цими висновками погоджується і колегія суддів.

З врахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 (злочин віднесено до категорії тяжких), за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, наслідків злочину, даних про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має соціальні зв`язки, на утриманні сім`ю, має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, який в нього не було вилучено, проживає у Волинській області, яке територіально межує з Республікою Польща та Республікою Білорусь, з якими Україна встановила безвізовий режим перетину кордону, а тому підозрюваний у разі обрання іншого запобіжного заходу може його порушити та виїхати за межі України, апеляційний суд вважає обґрунтованим та законним рішення слідчого судді про наявність достатніх підстав згідно вимог ст. 194 КПК України для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Наявність у ОСОБА_8 соціальних зв`язків, сім`ї (дружини, дітей та онуків), не зменшують ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів зважає і на те, що при розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 24 вересня 2019 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: