УХВАЛА

10 жовтня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Рівненській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 311 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ УСБ України в Рівненській області ОСОБА_3 звернувся в суд із вищевказаним клопотанням, погодженим прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання вказав, що

ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою отримання прибутку від вчинення тяжкого злочину у сфері незаконного обігу прекурсорів, вступив у злочинну змову із ОСОБА_7 , направлену на придбання на території Республіки Польща псевдоефедриновмістих пігулок, з метою їх подальшого переміщення до України з приховуванням від митного контролю для використання у виготовленні психотропної речовини метамфетаміну. При цьому, відповідно до вказаної злочинної домовленості, ОСОБА_6 здійснював замовлення ОСОБА_7 вказаних пігулок, та після їх отримання, виготовляв психотропну речовину метамфетамін, якою частково розраховувався за надані пігулки.

Так, на виконання злочинної домовленості, у період часу до 05.10.2019 ОСОБА_6 замовив у ОСОБА_7 партію псевдоефедриновмісних пігулок, достовірно знаючи, що останній залучив до їх придбання громадян ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які доставляють їх з Польщі до України з приховуванням від митного контролю.

Так, 05.10.2019, з відома ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виїхали автомобілем марки марки «Volkswagen», модель «Passat В5», державний номерний знак НОМЕР_1 , у Республіку Польща, де придбали в одній з аптек м. Хелм псевдоефедриновмісні пігулки «Cirrus».

У подальшому, 05.10.2019 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , достовірно знаючи, що вказані пігулки містять у своєму складі прекурсор псевдоефедрин та є забороненими до переміщення через митний кордон України, з метою приховування вказаних пігулок від митного контролю, вилучили пігулки з блістерів у капронові шкарпетки, які в свою чергу ОСОБА_9 приховала на собі та у кишенях власного одягу. Після цього, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 06.10.2019 слідували автомобілем «Volkswagen», модель «Passat В5», державний номерний знак НОМЕР_1 , через митний кордон України у ВМО №4 митного поста «Володимир-Волинський» Волинської митниці ДФС (пункт пропуску «Устилуг»), обравши смугу руху «зелений коридор», чим фактично задекларували, що не переміщують заборонених предметів та речовин.

У ході огляду митного поста та обшуку автомобіля марки «Volkswagen», модель «Passat В5», державний номерний знак НОМЕР_1 , та пасажирів, що ним слідували, виявлено та вилучено зазначені вище псевдоефедриновмісні пігулки «Cirrus» загальною кількістю 1105 шт.

06.10.2019 ОСОБА_8 доставив ОСОБА_7 зазначені вище псевдоефедриновмісні пігулки, а останній у свою чергу 07.10.2019 здійснив їх доставку ОСОБА_6 , який мав виготовити з них психотропну речовину.

08.10.2019 за вказаним фактом ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 27 ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 311 КК України.

Обгрунтована підозра ОСОБА_6 у вчиненні даних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, в їх сукупності, а саме: протоколом обшуку автомобіля «Volkswagen», модель «Passat В5», державний номерний знак НОМЕР_1 , протоколом огляду ВМО №4 митного поста «Володимир-Волинський» Волинської митниці ДФС, показаннями ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , показаннями ОСОБА_7 , протоколом обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , протоколом обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , іншими матеріалами кримінального провадження.

Разом з тим, на даний час в ході досудового розслідування встановлюються й інші особи, яким відомо про злочинну діяльність ОСОБА_6 та його спільників, а також вживаються заходи для документування усіх епізодів злочинної діяльності. Тому є підстави вважати, що ОСОБА_6 може незаконно впливати та свідків, інших підозрюваних з метою перешкоджання встановленню всіх обставин злочинної діяльності, а також з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, можна прийти до висновку про неможливість запобігання вищевказаним ризикам інакше ніж шляхом застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у максимальному розмірі, відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 1 999 888 гривень, оскільки саме така сума співмірна з наявними ризиками та може забезпечити виконання покладених на ОСОБА_6 обов`язків, які буде покладено на нього у разі внесення застави у вказаному розмірі.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини, просили застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням застави у сумі 1 999 888 грн.
Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого, а обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що в провадженні СВ СБ України в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000085 від 24.07.2019 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 27 ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 311 КК України.

08.10.2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 27 ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 311 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно п.5 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до якого, зокрема, відноситься: верховенство права.
Згідно ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Узагальнююче визначення «обґрунтованість підозри» у вчиненні кримінального правопорушення, доведення якої, як одного з трьох обов`язкових елементів, визначених КПК України для можливості взагалі обрання запобіжного заходу, покладено на прокурора, сформульовано у правових позиціях Європейського суду з прав людини.
У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. ЄСПЛ в даному рішенні наголошує, що вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.
Крім того, як зазначено у матеріалі ВССУ від 11.07.2016р. «захист прав людини у кримінальному провадженні: доказування та докази», передумовою для подання клопотання стороною обвинувачення про застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри про те, що особа вчинила кримінальне правопорушення. Слідчий, прокурор зобов`язані з належним обґрунтуванням викласти обставини, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначив, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню, знищення, сховати або спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення є недостатньою для обґрунтування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Бойченко проти Молдови» №41088/05, рішення від 11 липня 2006 року «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу».
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.
Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обовязку, встановленого законом.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особливості підозрюваного і його поведінки.
Враховуючи, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, слід взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Так слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 311 КК України.
Враховуючи те, що ОСОБА_6 , раніше судимий, і будучи на іспитовому строку знову підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10-ти років з конфіскацією майна, що дає підстави вважати, що він зможе продовжувати свою злочинну діяльність та буде переховуватись від органів досудового розслідування чи суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності. Останній тимчасово не працюючий, і немає матеріальних засобів для існування, єдине джерело отримання матеріальних засобів для існування, виготовлення та розповсюдження наркотичних засобів, не одружений. Крім того, немає постійного місця проживання, що може свідчити про те, що підозрюваний може ухилитись від слідства та суду. Також ОСОБА_6 раніше по кримінальному провадженні оголошувався в розшук, вказане та інше свдчить про те, що він схильний до вчинення кримінальних злочинів, а тому може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Як пояснив слідчий, при проведенні обшуку за місцем проживання підозрюваного, він намагався знищити речові докази, що свідчить про те, що ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та які ще не виявлені та не вилучені. На даний момент досудове слідство знаходиться на початковій стадії, а тому підозрюваний може також впливати на інших підозрюваних та свідків, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до нього вказаного запобіжного заходу не встановлено.
З урахуванням наведеного, є необхідним обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді взяття під варту.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбаченихчастиною четвертоюцієї статті.
У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно ( п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України).
Тому враховуючи викладене, а також те, що визначення розміру застави в межах, які передбачені п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, суд вважає за необхідне збільшення максимального розміру застави в межах ста тридцяти прожиткових мінімуму для працездатних осіб.
Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними, у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання задоволити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 20 год 00 хв 07.10.2019.
Визначити строк дії ухвали до 20 год 00 хв 06.12.2019.
Одночасно визначити розмір застави у розмірі 1000 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1936000 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за наступними реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26259988, Банк отримувача: ДКСУ м. Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача - 0559.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 в разі внесення застави виконання наступних обов`язків:
- прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і вїзд в Україну, заборонити спілкуватися по даному провадженню з підозрюваними та свідками.
Термін дії обовязків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 20 год 00 хв 07.10.2019.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».
У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1