Справа № 182/398/18
1-кп/171/26/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0001896 за обвинуваченням ОСОБА_10 у скоєнні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, п.1 та п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.5 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_11 у скоєнні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.5 ст.185 КК України, ОСОБА_12 у скоєнні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.2 ст.15, п.6 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_13 у скоєнні злочинів, передбачених ст.257, ч.3 ст.289, ч.4 ст.187, ч.5 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 на термін 60 днів, оскільки строк тримання під вартою закінчується 16 червня 2019 року, але на теперішній час не зменшились ризики, які існували на час обрання обвинуваченим такої міри запобіжного заходу, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить запобігання вказаних ризиків.

Захисник ОСОБА_7 заперечила проти клопотання прокурора, оскільки воно є безпідставним та необґрунтованим та задоволенню не підлягає. Посилаючись на практику Євпропейського суду з прав людини вказала, що обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути підставою для тривалого тримання під вартою. Ризики, передбачені ст.ст.177,178 не доведені, оскільки її підзахисний не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти незаконний вплив на свідків та потерпілих, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_11 за місцем проживання характеризується виключно позитивно, має постійне місце проживання, проживає з цивільною дружиною в будинку, що належить його матері, до відповідальності не притягувався. Просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_11 , застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави.

Захисник ОСОБА_8 заперечив проти клопотання прокурора, оскільки прокурором не обґрунтовані ризики, наведені в клопотанні, підозра у вчиненні кримінального правопорушення не може бути підставою для тримання особи під вартою, його підзахисний не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, чинити тиск на свідків, потерпілих. Зазначив, що до клопотання не додано жодних доказів наведених в ньому ризиків. Просив змінити обраний обвинуваченому ОСОБА_13 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронних засобів контролю або заставу відповідно до ст.182 КПК України.

Захисник ОСОБА_6 вважає, що підстави для задоволення клопотання прокурора щодо продовження тримання під вартою ОСОБА_12 відсутні, оскільки ризики наведені прокурором не обґрунтовані, обвинувачений ОСОБА_12 не переховувався від органів досудового розслідування та не перебував у розшуку, у нього є тісні соціальні зв`язки, оскільки має родину, дітей. Це свідчить що він не буде ухилятися від відповідальності. Оскільки ОСОБА_12 тривалий час утримується під вартою просив змінити обвинуваченому обраний запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Захисник ОСОБА_9 вважає, що клопотання прокурора необґрунтоване, оскільки ризики не доведені доказами, які повинні бути додані до клопотання. Обвинувачений ОСОБА_10 має родину, чотирьох дітей, перебуває в шлюбі, має постійне місце проживання, де проживав на момент затримання.

Обвинувачений ОСОБА_11 підтримав думку свого захисника, зазначив, що вважає доводи прокурора необґрунтованими, просив змінити обраний запобіжний захід на більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_13 заперечив щодо заявленого клопотання, вважає, що ризики зазначені прокурором не доведені та не обґрунтовані, підтримав думку свого захисника щодо зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронних засобів контролю. Вказав, що він тривалий час перебуває під вартою.Також просив застосувати до нього запобіжний захід у виді застави.

Обвинувачений ОСОБА_12 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника, просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, оскільки ризики вказані прокурором не доведені, задовольнити клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю.

Обвинувачений ОСОБА_10 заперечив щодо заявленого прокурором клопотання, підтримав думку захисника, ризики заявлені прокурором вважає не доведеними, просив змінити обраний йому запобіжний захід на домашній арешт з застосуванням електронних засобів контролю. Вказав, що він має родину, місце роботи, де його затримали, про що зазначено в протоколі затримання, має джерело доходів, має дітей, а отже переховуватися від органів досудового розслідування та суду не має наміру. Просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю або заставу.

Колегія суддів, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинувачених під вартою підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

В судовому засіданні встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_13 на досудовому слідстві 21.07.2017 року, а обвинуваченому ОСОБА_12 20.07.2017 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжувався ухвалою суду 18 квітня 2019 року. На даний час строк тримання обвинувачених під вартою закінчується 16 червня 2019 року, але судовий розгляд по даному кримінальному провадженню не розпочато.

Мотивуючи своє клопотання, прокурор посилається на ті обставини, що обвинувачені обґрунтовано підозрюються у вчинені особливо тяжких злочинів, передбачених статтями 257, 187 ч.4, 115 ч.2, 289 ч.3, 185 ч.5 КК України, що підтверджує наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України. На даний час вказані ризики не перестали існувати, а тому вважає, що наявні підстави для подальшого утримання обвинувачених під вартою.

Розглядаючи клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 дії запобіжного заходу, який був раніше обраний, колегія суддів виходить з приписів ч.1 ст.183 КПК України, відповідно до яких запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Як встановлено судом, обвинуваченому ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, п.1 та п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.5 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_11 - у скоєнні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.5 ст.185 КК України, ОСОБА_12 - у скоєнні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.2 ст.15, п.6 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_13 - у скоєнні злочинів, передбачених ст.257, ч.3 ст.289, ч.4 ст.187, ч.5 ст.185 КК України.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших учасників цього ж кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

На даний час перебуваючи під іншим запобіжним заходом, обвинувачені можуть в поза процесуальний спосіб здійснювати тиск на свідків та потерпілих.

Колегія суддів, задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 враховує, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування відносно останніх більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не встановлено, а тому існування зазначених ризиків виправдовує подальше тримання обвинувачених під вартою.

Обраний відносно обвинувачених запобіжний захід з урахуванням його тривалості, відповідає особі обвинувачених, кожного окремо, характеру та тяжкості діяння, яке їм інкримінується - останні обвинувачуються у вчиненні декількох особливо тяжких злочинів, у разі доведеності вини обвинувачених передбачено покарання на строк від 10 до 15 років позбавлення волі, а ОСОБА_10 у разі доведеності його вини може бути призначено покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Ризики, визначені ухвалою про обрання запобіжного заходу, на даний час лишаються дійсними та триваючими.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії судового розгляду та тяжкості можливого покарання, яке загрожує обвинуваченим кожному окремо, у разі доведеності їх вини та визнання їх винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень за рішенням суду, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішень ЄС з прав людини «Прокопенко проти України» та «Лабітта проти Італії», колегія суддів приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинувачених.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання прокурора та вважає доцільним продовжити застосування щодо обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених раніше ризиків.

Колегія суддів враховує тривалість обраного обвинуваченим запобіжного заходу, позитивні характеристики обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , наявність у обвинувачених міцних соціальних зв`язків, а також наявність утриманців у обвинуваченого ОСОБА_10 , але вважає, що вказані обставини не є підставою для зміни обвинуваченим раніше обраного запобіжного заходу, тому клопотання захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 щодо зміни обраного обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт або заставу задоволенню не підлягає.

Суд зазначає, що під час вирішення питання судом щодо продовження строку тримання під вартою вказаних обвинувачених судом враховується тяжкість вчинених злочинів, у яких вони обвинувачуються, строк покарання, яке може бути призначено судом у разі визнання винуватими, репутація обвинувачених, сімейний стан, наявність утриманців, міцність соціальних зв`язків.

Суд також доходить висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинувачених.

Керуючись ст.ст.177-178, 183, 199, 317, 331, 350, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 задовольнити.

Продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на 60 днів до 09 серпня 2019 року.

Продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою на 60 днів до 09 серпня 2019 року.

Продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під вартою на 60 днів до 09 серпня 2019 року.

Продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під вартою на 60 днів до 09 серпня 2019 року.

Клопотання захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 а також обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 щодо зміни запобіжного заходу - відхилити.

Копію ухвали вручити обвинуваченим для відома та направити до Криворізької УВП №3 для виконання.

Розгляд кримінального провадження відкласти на 20 червня 2019 року на 13.00 год.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

Члени колегії ОСОБА_2

ОСОБА_3