Справа № 308/3861/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/398/19 за апеляційною скаргою прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні начальника відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.07.2019.

Цією ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого з ОВС СУ фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 28.03.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.212 КК України, а саме: препаратів для фітнесу та спортивних залів у формі таблеток та порошків (спортивне харчування) в асортименті, в кількості 40 398 одиниць найменувань, які було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку 04.07.2019 за адресою АДРЕСА_1 .

Із клопотання слідчого про накладення арешту вбачається, що 28.03.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості, що можуть свідчити про умисне ухилення від сплати податків, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах. За даним фактом розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000018 з попередньою правовою кваліфікацією вказаного кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 212 КК України. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що через пункти пропуску Закарпатської митниці ДФС пасажирськими та вантажно-пасажирськими мікроавтобусами систематично ввозяться товари спортивного харчування (протеїни, карбо (вуглеводи), амінокислоти, глютаміни, креатини, підвищувачі тестостерону, харчові добавки, енергетики, тощо), шляхом їх приховування від митного контролю та відповідно не декларування в повному обсязі. При перетині пунктів пропуску водіями мікроавтобусів обирається порядок проходження митного контролю по смузі руху «зелений коридор», що передбачає відсутність будь-яких товарів та предметів, які підлягають митному контролю. В ході здійснення митного контролю, можливо за домовленістю з працівниками митної та прикордонної служби, приховані товари не виявляються та потрапляють на територію України без сплати будь-яких митних

-2-

платежів.04.07.2019 в рамках кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді від 01.09.2016, з дотриманням вимог ст. 234 КПК України проведено огляд складських приміщень за адресою АДРЕСА_1 , за результатами якого в складському приміщенні виявлено та вилучено товари, які незаконно ввезені на митну територію України подрібленими партіями, а саме: одяг (ремні, рукавиці, майки), препарати та порошки для фітнесу та спортивних залів у формі таблеток та порошків, документи та чорнові записи в загальній кількості згідно протоколу огляду від 04.07.2019. Також встановлено, що власником складських приміщень є ОСОБА_8 , яка відповідно до договору оренди об`єктів нерухомості складське приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , передано в оренду ФОП ОСОБА_9 .. На даний час до СУ ФР ГУ ДФС у Закарпатській області не надано жодних документів, що підтверджують факт придбання ТМЦ, які вилучені згідно з протоколом обшуку від 04.07.2019. На думку слідчого, товарно-матеріальні цінності, які виявлено та вилучено в ході проведення огляду складських приміщень, за адресою АДРЕСА_1 , а саме: одяг (ремні, рукавиці, майки), препарати та порошки для фітнесу та спортивних залів у формі таблеток та порошків, документи та чорнові записи в загальній кількості згідно протоколу огляду від 04.07.2019 відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, і є речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому наявні, передбачені п.п. 1,2 ч. 2 ст. 170 КПК України підстави для накладення арешту на вказане майно.

Ухвала слідчого судді мотивована відсутністю відомостей про те, що вилучені речі про необхідність арешту яких йдеться в клопотанні, містять на собі сліди кримінального правопорушення чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за №0000018 від 28.03.2019. Також слідчий суддя вказав, що незважаючи на значний час здійснення досудового розслідування, у даному кримінальному провадження жодній особі підозра не оголошена. Крім того зазначив, що клопотання слідчого не містить обґрунтування того, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, може бути об`єктом спеціальної конфіскації. Враховуючи викладене, вимоги ст.173 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, слідчий суддя прийшла до висновку про відсутність мети та підстав, які відповідали б критеріям передбаченим ст.170 КПК України, для накладення арешту на препарати для фітнесу та спортивних залів у формі таблеток та порошків (спортивне харчування) в асортименті, в кількості 40 398 одиниць найменувань, які було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку 04.07.2019 за адресою АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді від 11.07.2019 - скасувати, постановити нову, якою накласти арешт на тимчасово вилучене майно - препарати для фітнесу та спортивних залів у формі таблеток та порошків (спортивне харчування) в асортименті, в кількості 40 398 одиниць найменувань, які було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку 04.07.2019 за адресою АДРЕСА_1 . Вважає прийняте слідчим суддею рішення незаконним та необґрунтованим, посилаючись на те, що слідчий суддя не з`ясував всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна, наведені в клопотанні доводи належним чином не перевірив. Також зазначає, що слідчий суддя не взяв до уваги, що вилучене в ході проведеного обшуку спортивне харчування безпосередньо відшукано на місці проведення обшуку серед інших речових доказів, є матеріальними об`єктами, що зберегли на собі його сліди та містить інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження,

-3-

тобто є речовим доказом вчиненого злочину, яка підлягає експертному дослідженню задля проведення відповідних слідчих дій, товарознавчого та експертних досліджень, в тому числі для встановлення та ідентифікації осіб, які здійснювали облік вищевказаної продукції та її продаж через мережу Інтернет, які спільно, у змові з тими, хто здійснював їх завезення на митну територію України без сплати усіх необхідних митних платежів, а також можливо працівників митниці, вчиняли кримінальне правопорушення, передбачене ст.212 КК України. Узв`язку з наведеним застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, необхідне для забезпечення схоронності майна до встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні. Крім зазначає, що наявність збитків, спричинених кримінальним правопорушенням в розмірі 861 088 грн. та відповідність вилучених речей критеріям ст.170 КПК України, потреби досудового розслідування щодо забезпечення кримінального провадження, зокрема відшкодування збитків, можливого цивільного позову та виконання покарання у виді спеціальної конфіскації та штрафу виправдовують такий ступінь втручання (обмеження) у права та свободи, як накладення арешту на майно і є необхідним і достатнім у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Як вбачається з клопотання, упровадженні СУ фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000018 від 28.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.212 КК України.
В межах зазначеного кримінального провадження слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на препарати для фітнесу та спортивних залів у формі таблеток та порошків (спортивне харчування) в асортименті, в кількості 40 398 одиниць найменувань, які було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку 04.07.2019 за адресою АДРЕСА_1 .

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

-4-

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Із матеріалів судового провадження вбачається, що клопотання слідчого подано без дотримання вказаних вимог, оскільки всупереч вимогам ст. 132 КПК України, слідчий не вказав і не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Проте, із тексту клопотання слідчого вбачається, що воно складається з викладення скороченого змісту фактичних обставин кримінального правопорушення (фабули), встановлених органом досудового розслідування та посилання на положення ст.170 КПК без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень процесуального закону з фактичними обставинами даного кримінального провадження.
Також клопотання слідчого містить лише загальні формулювання підстав і мети арешту майна згідно процесуального закону, з яких не вбачається за можливе встановити, чи є предмет арешту об`єктом кримінально караних дій, або майном, набутим кримінальним шляхом чи внаслідок вчинення кримінального правопорушення, або арешт пропонується накласти у забезпечення цивільного позову.
Не містить клопотання слідчого і відомостей щодо пред`явлення підозри будь-якій особі в даному кримінальному провадженні, а також документів, які підтверджують право власності на вилучене майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження третіми особами таким майно, як і відомості про їх відношення до невстановлених осіб, відносно яких здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, при цьому, із викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, які містяться у Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається факт ввезення не задекларованих автозапчастин, світильників, перетворюючих сигналів, колонок та навушників, натомість клопотання слідчого містить дані про досудове розслідування фактів систематичного ввезення шляхом приховування від митного контролю товарів спортивного харчування.

-2-

Апеляційним судом враховується і те, що з моменту вилучення майна до теперішнього часу органом досудового розслідування не оглянуто вилучене майно, не з`ясовано чи може мати істотне значення вилучене майно для кримінального провадження №0000018 від 28.03.2019, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 212 КК України, та чи містить вилучене майно докази злочинної діяльності.
Колегія суддів також звертає увагу на те, що додана до клопотання копія протоколу обшуку від 04.07.2019 складена слідчим неякісно, його текст є нечитабельним, тому його не можна визнати належно оформленим процесуальним документом, яким слідчий обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно з ч.3 ст. 172 КПК слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчий судя наведеної норми закону не дотримався, при прийнятті до розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно не звернув уваги на його невідповідність вимогам ст.171 КПК України, та не виконав вимог ч.3 ст.172 КПК України, а відтак прийшов до передчасного висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.
За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді незаконною та невмотивованою, та приходить до висновку про те, що при розгляді клопотання та постановлення ухвали були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які унеможливлювали прийняття законного та обґрунтованого рішення та які, у відповідності до вимог ст.ст.409, 412 КПК України, є підставою для його скасування.
З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги невідповідність клопотання слідчого вимогам ст.171 КПК України, яка не булла усунута слідчим суддею в порядку ч.3 ст.172 КПК України, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, ухвала слідчого судді скасуванню, з прийняттям нової про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, з підстав його невідповідності вимогам ст.171 КПК України.
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час розгляду судової справи прокурор не заявляв клопотань про приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б підтверджували обґрунтованість доводів поданої ним скарги чи могли б істотно вплинути на вищевказані висновки апеляційного суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.172, 404, 407, 412, 415, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.07.2019 якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого з ОВС СУ фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 28.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України, а саме:

-6-

препаратів для фітнесу та спортивних залів у формі таблеток та порошків (спортивне харчування) в асортименті, в кількості 40 398 одиниць найменувань, які було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку 04.07.2019 за адресою АДРЕСА_1 скасувати.
Клопотання слідчого з ОВС СУ фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області ОСОБА_7 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 28.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України, а саме: препарати для фітнесу та спортивних залів у формі таблеток та порошків (спортивне харчування) в асортименті, в кількості 40398 одиниць найменувань, які було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку 04.07.2019 за адресою м. Ужгород вул. Огарьова, 1 повернути прокурору ОСОБА_5 для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання копії ухвали Закарпатського апеляційного суду.
Копію ухвали надіслати прокурору для відома та виконання.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: