Справа № 463/3658/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/379/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відео конференції кримінальне провадження № 463/3658/19, з участю

заявниці ОСОБА_6

за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 10 травня 2019 року,

встановила:
цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей у Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Слідчий суддя прийшов до такого висновку, оскільки оскаржується не бездіяльність службових осіб ДБР з приводу невнесення відомостей до ЄРДР за її заявою (така скарга вже слідчим судом задоволена), а бездіяльність з приводу невиконання ухвали слідчого судді, яка не підлягає розгляду за правилами, передбаченими ст.303 КПК України.

На дану ухвалу ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку, постановити нову ухвалу, якою зобов`язати посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові належним чином розглянути подану заяву від 06.03.2019 року про вчинення кримінального правопорушення за фактом вчинення керівником Управління патрульної поліції у Львівській області кримінального правопорушення, за попередньою правовою кваліфікацією передбаченого ч. З ст. 365 КК України, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати - ОСОБА_6 як заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Вважає таку відмову безпідставною та явно незаконною з огляду на наступне.
06.05.2019 року отримала відповідь від ТУ ДБР у м. Львові аналогічну тій, що була отримана 18.03.2019 року після скерування заяви прокуратурою Львівської області до ТУ ДБР у м. Львів - у внесенні відомостей до ЄРДР знову ж таки відмовлено. Слідчим, всупереч вимогам чинного законодавства, а саме ст.ст. 532, 533 та 534 КПК України повідомлено їй, що в ухвалі Личаківського районного суду чітко не прописаний обов`язок внесення відомостей в ЄРДР.
З таким рішенням заступника начальника другого слідчого відділу Територіального управління ДБР розташованого у м. Львові вона не погоджувалась, а тому знову звернулась до Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність слідчого ТУ ДБР у м.Львові щодо невиконання рішення суду. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 10.05.2019 року у задоволенні скарги відмовлено з підстав, як вказано в ухвалі, оскарження не бездіяльності службових осіб ТУ ДБР у м. Львові з приводу невнесення відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення, а бездіяльність з приводу невиконання ухвали слідчого судді, яка не підлягає розгляду за правилами, передбаченими ст. 303 КПК України.
Вказана підстава для відмови є такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, оскільки відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України оскарженню підлягає бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Виконання ухвали слідчого судді є прямим обов`язком слідчого, передбаченим, зокрема ч. 1 ст. 533 КПК України, відповідно до якої вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України та ч.2 ст.534 КПК України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.
Окрім цього, відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та обговоривши наведені доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_6 оскаржує не бездіяльність службових осіб ДБР з приводу невнесення відомостей до ЄРДР за її заявою (така скарга вже слідчим судом задоволена), а бездіяльність з приводу невиконання ухвали слідчого судді, яка не підлягає розгляду за правилами, передбаченими ст.303 КПК України.

На думку колегії суддів, такий висновок слідчого судді суду першої інстанції суперечить фактичним обставинам провадження та вимогам законодавства.
Так, згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим кодексом строк.

Як вбачається з матеріалів провадження (а.с.37), ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 19 квітня 2019 року, за наслідками розгляду скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей у Єдиний реєстр досудових розслідувань, зобов`язано начальника другого слідчого відділу ТУ ДБР у м.Львові негайно розглянути відомості викладені в заяві про вчинення злочину від 06.03.2019 року та у відповідності до вимог КПК України та законодавства України, вчинити дії.

Виходячи з змісту прийнятого рішення, не можливо ствердити, що скарга ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб ДБР з приводу невнесення відомостей до ЄРДР за її заявою, розглянута по суті. Фактично слідчим суддею зобов`язано лише розглянути скаргу, що і було виконано 03.05.2019 року. ОСОБА_6 повторно надано відповідь про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР через відсутність у скарзі відомостей, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином ОСОБА_6 , з врахуванням вже нових обставин, на думку колегії суддів, має право на подачу скарги в порядку Глави 26 КПК України. Покликання ж слідчого судді на те, що ОСОБА_6 фактично оскаржує бездіяльність службових осіб ДБР з приводу невиконання ухвали слідчого судді, яка не підлягає розгляду за правилами, передбаченими ст.303 КПК України, суперечить фактичним обставинам провадження.

В зв`язку з наведеним колегія суддів вважає за необхідне оскаржувану ухвалу про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 скасувати, постановити нову ухвалу, якою дану скаргу визнати такою, що підлягає розгляду та направити її для розгляду слідчому судді Личаківського районного суду м.Львова.

Оскільки слідчий суддя суду першої інстанції не розглядав скаргу по суті, апеляційний суд позбавлений можливості прийняти остаточне рішення за такою, про що порушується питання в апеляційній скарзі ОСОБА_6 , а тому апеляційна скарга підлягає до частково задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити частково.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 10 травня 2019 року, про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 скасувати.

Матеріали скарги ОСОБА_6 повернути до Личаківського районного суду м.Львова для розгляду слідчим суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4