ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/819/681/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
У Х В А Л А
іменем України

13 серпня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали об`єднаних кримінальних проваджень за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 19 лютого 2019 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
раніше судимого: 12.02.2014 Суворовським районним судом м. Херсона за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки 4 місяці позбавлення волі,
засуджено за ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання з 19.02.2019 року.

На підставі ч.ч.1,5 ст.72 КК України зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 18.10.2017 року по 23.10.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирішено питання про процесуальні витрати та речові докази.

в с т а н о в и л а:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він, будучи раніше судимим за ч.3 ст.185 КК України, маючи не зняту та не погашену судимість, повторно, 18.10.2017р., близько 13.00 год., знаходячись на вул.40 років Жовтня, біля магазину "Славутич", діючи за попередньою змовою з іншою особою, матеріали щодо якої було виділено до окремого провадження, умисно, з корисливого мотиву заволодіння чужим майном, шляхом застосування невідомого електронного пристрою, зняв транспортний засіб "Mercedes-Benz" 108 CDI д.н.з. НОМЕР_1 з сигналізації, який належить ОСОБА_9 , після чого заволодів майном, що знаходилось в салоні вищевказаного автомобіля, а саме синьою папкою, в якій перебували 200 грн. та 20 доларів США, що відповідно до офіційного курсу встановленого Національним банком України становить 529,68грн., чим спричинив потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 729,68 грн. .

Крім того, ОСОБА_8 , повторно, 06.10.2017 року близько 12.00 год., знаходячись на перехресті вулиці Лавреньова та проспекту Святих Кирила та Мефодія (Димитрова) у м. Херсоні, умисно, з корисливого мотиву заволодіння чужим майном, таємно, шляхом застосування невідомого електронного пристрою зняв з сигналізації транспортний засіб «Mitsubishі Outlender», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 , після чого, відчинивши двері, таємно викрав майно, що знаходилось в салоні вищевказаного автомобіля, яке належить ОСОБА_11 , а саме жіночу сумку, яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє, в якій знаходились грошові кошти в сумі 2500 грн. та мобільний телефон «Meizu M3 note» вартістю 3468,85грн., після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, в результаті чого заподіяв потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 5968,85 грн..

Він же, повторно, 11.10.2017 близько 12.30 год., перебуваючи за адресою: м. Херсон, вул. Воронцовська, 1, (площа Одеська), діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, матеріали щодо якої було виділено до окремого провадження, умисно, з корисливого мотиву заволодіння чужим майном, таємно, шляхом застосування невстановленою особою невідомого електронного пристрою, яка зняла з сигналізації транспортний засіб «Opel Omega», д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_12 , після чого, відчинивши двері, невстановлена особа за попередньою змовою з ОСОБА_8 , який в цей час вів спостереження за потерпілим, який відійшов від свого автомобіля в бік Річкового порту, та керував діями невстановленої особи за допомогою телефонного зв`язку, таємно викрали майно, що знаходилось в салоні вищевказаного автомобіля, а саме: сумку, яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє, в якій знаходився мобільний телефон ASSISTANTAS-5432 вартістю 1600 грн., після чого покинули місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном та розпорядилися ним на власний розсуд, в результаті чого заподіяли потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 1600 грн..

У поданих на вирок апеляційних скаргах:

- обвинувачений ОСОБА_8 з доповненнями вказує на незаконність вироку суду першої інстанції з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи. Свої доводи обґрунтовує тим, що підготовче судове засідання було проведено без участі потерпілих, яка є обов`язковою. Зазначає, що стороною обвинувачення було оголошено обвинувальний акт лише по факту вчинення двох епізодів злочинної діяльності. Судовий розгляд було здійснено в порядку ч.3 ст.349 КПК України, але думка потерпілих не була з`ясована. Крім того, апелянт зазначає про відсутність належного технічного фіксування судового розгляду даного провадження, що відповідно до вимог ст.412 КПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення. Просить скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий розгляд у суді першої інстанції вказаного кримінального провадження;

- захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини справи та доведеність винуватості обвинуваченого, вказує про наявність підстав для скасування судового рішення. Апелянт зазначає, що підготовче судове засідання було проведено за відсутності потерпілих, не було з`ясовано їх думку про доцільність розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України. Вказує, що належним чином потерпілі не повідомлялись про дату, час та місце розгляду кримінального провадження. Крім того захисник наголошує, що в порушення вимог ст.52 КПК України на досудовому розслідуванні обвинуваченому не було призначено захисника, оскільки встановлено, що він знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоідів, синдром залежності. Вказує, що дату укладення договору з захисником ОСОБА_13 сфальсифіковано, фактично перший раз обвинувачений побачив захисника у судовому засіданні, тобто кваліфікованим захистом він не був забезпечений. Просить скасувати вирок суду першої інстанції;

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданих апеляційних скарг, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляційні вимоги, просили їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та захисника, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, за якій він засуджений, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.185 КК України, обґрунтовані доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.394, ст.404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, і докази стосовно яких судом, згідно із ч.3 ст.349 КПК України, не досліджувалися.

Порушень кримінального процесуального закону під час установлення фактичних обставин вчинення злочинів, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів провадження не виявлено.

Як убачається з матеріалів провадження, під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав себе винним у вчиненні злочинів, за які він засуджений, в обсязі висунутого йому обвинувачення, і це не оспорюється захисником в апеляційній скарзі.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_8 та інші учасники судового провадження, не заперечували проти скороченого дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд обмежився тільки допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів провадження, що характеризують особу винного, а тому учасники судового провадження тепер позбавлені права оспорювати їх в апеляційному порядку, а тому апеляційна скарга обвинуваченого в цій частині не може бути предметом апеляційного розгляду.

Доводи обвинуваченого про те, що в порушення вимог ст.349 КПК України прокурором не було оголошено обвинувальний акт у повному обсязі, є голослівними та спростовуються відомостями журналу та запису судового засідання від 24.05.2018 року.

Що стосується доводів обвинуваченого та його захисника про порушення судом першої інстанції вимог ст.412 КПК України та проведення підготовчого судового засідання без належного виклику потерпілих, то такі доводи є безпідставними та спростовуються під час перевірки матеріалів кримінального провадження.

Як встановлено під час перевірки матеріалів кримінального провадження, судом першої інстанції дотримано вимоги ст.56 КПК України та здійснено виклик потерпілих до суду. Потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 подано заяви, відповідно до яких вони не бажають приймати участь у підготовчому та судовому засіданнях. (а.п. 18, 46, 47)

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.412 КПК України рішення суду може бути скасоване, якщо кримінальне провадження розглянуто за відсутності потерпілого, якого не було повідомлено про дату, час та місце судового розгляду.

Конверти із судовими повістками, які були надіслані рекомендованим поштовим відправлення потерпілим, повернуто на адресу суду за закінченням терміну зберігання, що свідчить про належне виконання судом першої інстанції виклику осіб для участі в кримінальному провадженні. (а.п. 16, 50, 56, 72-74, 76, 77)

Встановлене не свідчить про порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону та наявність підстав для скасування судового рішення із заявлених апелянтами підстав.

Не є обґрунтованими і вказівки обвинуваченого про порушення вищевказаної норми та наявність підстав для скасування обвинувального вироку з підстав неналежного технічного фіксування розгляду кримінального провадження.

Під час перевірки достовірності таких доводів, апеляційною інстанцією встановлено, що в матеріалах кримінального провадження наявні три технічні носії, на яких здійснено аудіо запис всіх судових засідань, які було проведено. Вказані носії є технічно придатними для відтворення інформації і якість записів, які на них здійснено, не викликає жодних сумнівів, інформація є придатною для прослуховування, в результаті чого і встановлено фактичні обставини кримінального провадження, які були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Так, з`ясовано обсяг доказі та порядок їх дослідження, роз`яснено обвинуваченому процесуальні права та обов`язки, порядок розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, з`ясовано чи було прокурором здійснено повний виклад пред`явленого обсягу обвинувачення та пояснення самого обвинуваченого про вчинення ним злочинів. Будь-яких заперечень з цих питань від сторони захисту не надходило.

У зв`язку з чим, доводи обвинуваченого з цього приводу не можуть бути прийняті до уваги та суперечать дійсності.

Колегія суддів не приймає до уваги вказівки захисника про порушення права на захист обвинуваченого під час проведення досудового розслідування, оскільки апелянт вмотивував свої доводи тим, що обвинувачений перебуває у лікаря -нарколога на обліку з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.52 КПК участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад (німі, глухі, сліпі тощо) не здатні повною мірою реалізувати свої права з моменту встановлення цих вад.

При перевірці матеріалів кримінального провадження встановлено, що довідку лікарем-наркологом щодо ОСОБА_8 , який перебуває на обліку, видано 19.10.2017 року, що підтверджено відповідною печаткою. (а.п 92)

Вказане свідчить, що саме з цього часу стало відомо про наявність у обвинуваченого психічних вад, в результаті чого є обов`язковою участь захисника.

З наданих матеріалів, зокрема, обвинувальних актів та реєстрів матеріалів, розписок про отримання вказаних процесуальних документів, копій ухвал слідчого судді встановлено, що під час досудового розслідування участь захисника у кримінальному провадженні була забезпечена.

Заяву обвинуваченим про відмову від захисника ОСОБА_14 подано 15.05.2018 року, тобто безпосередньо під час судового розгляду вказаного кримінального провадження, яке відбулось 24.05.2018 року. ОСОБА_8 підтримано заяву про відмову від захисника, яку обумовлено неналежністю виконання захисником ОСОБА_14 своїх професійних обов`язків.

Однак під час досудового розслідування жодних зауважень обвинувачений не подавав, його пояснення про те, що про наявність захисника він дізнався лише під час розгляду матеріалів кримінального провадження у суді, суперечать дійсності, оскільки ні він, ні захисник під час отримання копій обвинувального акту та реєстру матеріалів, у яких вказано перелік всіх процесуальних дій та рішень, які було проведено, не вказували про порушення права на захист обвинуваченого, не зауважували про здійснення досудового розслідування з порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Захисник ОСОБА_7 здійснював захист ОСОБА_8 під час його затримання 18.10.2017 року, брав участь у розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 20.10.2017 року (а.п. 98-103), а отже не доведено, що досудове розслідування здійснювалось без участі захисника.

Таким чином, ні обвинуваченим, ні його захисником не доведено наявність істотних порушень кримінального процесуального закону, які б були підставами для скасування вироку суду першої інстанції.

Покарання ОСОБА_8 судом призначено з дотримався вимог ст.ст.50, 65 КК України щодо його необхідності, достатності і справедливості, яке є достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Даних про те, що у кримінальному провадженні неправильно застосовано кримінальний закон чи допущено істотні порушення кримінального процесуального закону, які можуть бути підставами для зміни чи скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

З огляду на це, підстави для задоволення апеляційних скарг сторони захисту, відсутні.

Керуючись ч.2 ст.376 ст.ст. 404, 407, 419 КПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 з доповненнями, захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 19 лютого 2019 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: (підписи)
З ори гіналом згідно

Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2