Справа № 495/3620/19
№ провадження 1-кс/495/2408/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -
В С Т А Н О В И В:
22.04.2019 року прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту на майно, у якому просить накласти арешт на наступне:
- майно у вигляді заборони відчуження, користування та розпорядження на земельну ділянку, розташовану на території пляжу Чорного моря в межах прибережно-захисної смуги, району станції «Лиманська» смт. Затока м. Білгород-Дністровський, навпроти бази відпочинку «Портовик», за координатами геолокації: 46.129291, 30.519332;
- майно у вигляді заборони відчуження, користування та розпорядження об`єкт незавершеного будівництва, на території пляжу Чорного моря в межах прибережно-захисної смуги, району станції «Лиманська» смт. Затока м. Білгород-Дністровський, навпроти бази відпочинку «Портовик», за координатами геолокації: 46.129291, 30.519332.
Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000029 від 15.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197-1 ч. 3 КК України, за фактом самовільного будівництва на самовільно захопленій земельній ділянці, розташованій на пляжі біля Чорного моря в межах прибережно-захисної смуги, яка розташована в районі станції «Лиманська» смт. Затока м. Білгород-Дністровський, навпроти бази відпочинку «Портовик».
Процесуальне керівництво здійснюється Білгород-Дністровською місцевою прокуратурою.
У ході проведення досудового розслідування допитано проведено огляд земельної ділянки, за результатами якого встановлено, що самовільне будівництво ведеться на самовільно захопленій земельній ділянці, яка розташована за координатами геолокації: 46.129291, 30.519332, на ділянці пляжу навпроти бази відпочинку «Портовик». На момент огляду на земельній ділянці знаходиться гідроізоляційна плівка, на якій розташований армуючий каркас з металевих прутів, пов`язаних між собою, січенням приблизно 15х15 см.
У зв`язку з вищевикладеним, прокурор звернувся до суду з даним клопотанням.
Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю, що воно не відповідає вимогам, передбаченим статтею 171 КПК України, а тому підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ст. 171 КПК, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Підставою арешту майна є сукупність фактичних даних, що вказують на завдання кримінальним правопорушенням матеріальної чи моральної шкоди, заявлення цивільного позову про її відшкодування або можливість заявлення такого позову та накладення майнових стягнень, конфіскація майна за вироком суду, необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.
У відповідності до вимог п.2 ч. 3 ст.132 КПК України передбачає, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні.
Під час вивчення клопотання та доданих до нього документів, слідчим суддею встановлено, що звертаючись з вказаним клопотанням, прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 не вказав кадастровий номер та адресу земельної ділянки, на яку просить накласти арешт, у зв`язку з чим не можливо її ідентифікувати.
Крім того, прокурором не надано доказів, про те, що земельна ділянка, яка розташована на території пляжу Чорного моря в межах прибережно-захисної смуги, району станції «Лиманська» смт. Затока м. Білгород-Дністровський, навпроти бази відпочинку «Портовик» та на яку він просить накласти арешт, є самочинним будівництвом та самовільно захоплена.
Вимоги прокурора стосовно заборони розпоряджатися будь - яким чином даним майном та використовувати його, також є необґрунтованими та безпідставними, оскільки можуть порушити права власника зазначеного майна
Таким чином, вважаю, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ч. 1 статті 171 КПК України та підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
Керуючись ст.ст. 170-172, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна - повернути та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя