Справа № 591/2487/17
Провадження № 1-кп/591/196/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2019 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження №0000757 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ромни Сумської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України
Встановив:
ОСОБА_4 з 21.03.2012 по 06.01.2016 працював на посаді старшого державного виконавця відділу виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, здійснював функції представника влади, та являвся службовою особою.

У нього на виконанні перебувало виконавче провадження №27957559 з примусового виконання виконавчого листа №2-5247, виданого Зарічним районним судом міста Суми про стягнення з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Укрпромбанк» заборгованості в сумі 15 977, 86 грн.

01.10.2013 це виконавче провадження було завершено на підставі п. 8 ч.1 ст. 49, 50 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 21.04.1999) у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду.

27.01.2014 кошти в розмірі 15 977,86 грн. повернулися на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби, у зв`язку із закінченням процедури ліквідації ТОВ «Укрпромбанк».

11.08.2014 ОСОБА_4 у порушення п. 5 ст. 45 Закону країни «Про виконавче провадження» (у редакції від 21.04.1999), п.12.23 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, щодо заборони виплат стягнутих сум іншим особам, які не є стягувачами, склав розпорядження ВП №27957559/24 про перерахування грошових коштів в розмірі 15 977,86 грн. на користь фізичної особи ОСОБА_7 , в якому вказав завідомо неправдиві відомості про те, що вона є заміненою стороною виконавчого провадження та 12.08.2014 затвердив це розпорядження начальником відділу ДВС Сумського міського управління юстиції .

Оплата по платіжному дорученню №10036 від 13.08.2014 була проведена банком 29.08.2014, при цьому, станом на 12.08.2014 виконавче провадження ВП №27957559 не відновлювалось.

Частину грошових коштів, перерахованих відділом ДВС Сумського міського управління юстиції на картковий рахунок ОСОБА_7 за допомогою картки останньої ОСОБА_4 зняв у банкоматі, розташованому у приміщенні супермаркету «Наш маркет» за адресою: м.Суми, вул. Роменська, 90, а іншу частину коштів за проханням ОСОБА_4 зняла ОСОБА_7 у касі відділенні ПАТ КБ «Приватбанк», розташованому по вул. Троїцькій в м. Суми, які віддала ОСОБА_4 .

Таким чином ОСОБА_4 , будучи службовою особою старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, шляхом зловживання своїм службовим становищем, використовуючи складений ним завідомо неправдивий офіційний документ, заволодів грошовими коштами на загальну суму 15 977,86 грн., внаслідок чого стягувачу у виконавчому провадженні ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал», яке є правонаступником ТОВ «Український промисловий банк» завдано збитків на вказану суму, чим вчинив кримінальні правопорушення за ч.1 ст.366 та ч.2 ст.191 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 своєї вини не визнав, але заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку із закінченням строків давності. Він розуміє, що це не реабілітує його, але наполягав на закритті справи.

Захисник підтримав клопотання ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував з мотивів невизнання обвинуваченим своєї вини, наполягав на продовжені дослідження доказів та винесенні вироку, з призначенням покарання та подальшим звільненням ОСОБА_4 від цього покарання.

Потерпіла сторона проти закриття справи заперечувала.

Суд роз`яснив учасникам процесу, що закриття справи за строком давності є нереабілітуючою обставиною, але ОСОБА_4 наполягав на задоволенні цього клопотання.

Вислухавши думку сторін, суд вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України, які згідно ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості.

Відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину та до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років при вчиненні злочину середньої тяжкості.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

На час заявлення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності закінчився строк давності притягнення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України. ОСОБА_4 у розшуку не перебував.

Верховний суд як суд касаційної інстанції зазначив, що не можна звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до ст. 49 КК України, якщо сама особа заперечує проти закриття справи та вимагає виправдання. Тоді суд за наявності підстав визнає особу винною, виносить обвинувальний вирок і звільняє її від покарання. (Постанова ВС від 09.04.2019 у справі №760/18016/15-к).

Таким чином при вирішенні питання про закриття справи Верховний суд визначає головним волевиявлення обвинуваченого про закриття справи, тому у разі наявності клопотання обвинуваченого про закриття справи, він повинен бути звільнений судом від кримінальної відповідальності безумовно.

ОСОБА_4 у судовому засіданні наполягав на закритті справи, розумів, що це не реабілітує його, строк визначений ст. 49 КК України сплив, тому суд вважає, що звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Цивільний позов потерпілої сторони у кримінальному провадженні у зв`язку із закриттям кримінального провадження підлягає залишенню без розгляду, що не позбавляє її права на відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 288 КПК України, ст.49 КК України, суд,
Ухвалив:
ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 191, ч.1 ст.366 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000757 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч.1 ст.366 Кримінального кодексу України - закрити.

Речові докази виконавче провадження, особову справу та банківську картку повернути (залишити) власникам, оптичні диски та інші документи зберігати в матеріалах справи.

Цивільний позов ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» - залишити без розгляду.

На ухвалу протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя ОСОБА_1