Справа № 131/370/17
Провадження №11-кп/801/322/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2019 року м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд у складі: м. Вінниця

Головуючого судді : ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу зі змінами обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Оратівського районного суду Вінницької області від 03.05.2017 року у кримінальному провадженні по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Бабин Іллінецького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, раніше судимого
- 13.12.2000 року Іллінецьким районним судом Вінницької області, за ч. 1 ст. 206 КК України, штраф 540 грн.,
-22.09.2006 року Іллінецьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік і шість місяців;
-04.09.2007 року Іллінецьким районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі;
-16.11.2016 року Іллінецьким районним судом Вінницької області, за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до п`яти років позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора : ОСОБА_7

захисника : ОСОБА_8

обвинуваченого: ОСОБА_6

В с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу зі змінами, просив вирок Оратівського районного суду Вінницької області від 03.07.2017 року змінити в частині правової кваліфікації кримінального правопорушення та зменшення сум, які підлягають стягненню, а саме визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст. 115 КК України та призначити покарання за ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, за ч.1 ст. 115 КК України у виді 9 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 9 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складення призначеного покарання та покарання за вироком Іллінецького районного суду Вінницького області від 16.11.2016 року призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 10 років .

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_6 зарахувати строк попереднього ув`язнення перебування в установі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 14.11.2016 року по день набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання, тобто з 14.11.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 15 000 гривень матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 100 000 гривень моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 40129,10 грн судових витрат за проведення експертиз.

Вироком Оратівського районного суду Вінницької області від 03.05.2017 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.6 ч.2 ст. 115 КК України та призначено йому покарання:
-за ч. 4 ст. 187 КК України у вигляді 12 років позбавлення волі із конфіскацією належного йому майна;
-за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України у вигляді 14 років позбавлення волі із конфіскацією належного йому майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_10 остаточне покарання у виді 14 років позбавлення волі із конфіскацією належного йому майна.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Іллінецького районного суду від 16.11.2016 року призначено ОСОБА_10 остаточне покарання у виді 15 років позбавлення волі із конфіскацією належного йому майна.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення (перебування в установі) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 14.11.2016 року по день набрання вироком законної сили.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання, тобто з 14.11.2016 року.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 45 000 (сорок п`ять тисяч ) гривень матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 100 000 (сто тисяч ) гривень моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 40 129 грн 10 коп судових витрат за проведення експертиз.
Долю речових доказів вирішено.

З вироку суду першої інстанції вбачається, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.
12.11.2016 близько 17 год ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи біля домогосподарства АДРЕСА_1 , де проживала ОСОБА_12 достовірно знаючи про наявність матеріальних цінностей у потерпілої, немаючи іншого джерела для свого існування, вирішив вчинити відносно неї розбійний напад з метою заволодіння її грошовими коштами.
Реалізуючи свій умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_12 , поєднаного із насильством, небезпечним для її життя, ОСОБА_11 підійшов до будинку останньої, де через вхідні двері, які відчинила потерпіла, проник до нього. Перебуваючи в будинку, ОСОБА_11 , достовірно знаючи, що ОСОБА_12 є особою похилого віку та не зможе чинити йому належний опір, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння її грошовими коштами, застосував до неї насильство, небезпечне для життя, а саме: взяв у руку сокиру, яка знаходилась при вході до будинку, та умисно наніс нею ОСОБА_12 численні удари. Зокрема, три удари в область голови, три удари в область обличчя та один удар в область лівої кисті, від яких ОСОБА_12 померла на місці події.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 141 від 14.12.2016 року, ОСОБА_12 спричинено наступні тілесні ушкодження: відкриту черепно-мозкову травму, забійних ран в потиличній ділянці голови з права та скроневій ділянці голови з права, крововиливів на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в потиличній, скроневій та лобних ділянках голови, відкритого вдавленого перелому кісток основи черепу, масивного субарахноїдального крововиливу в потиличній та скроневій долях з права, з ділянками забою та розміщенням речовини головного мозку в потиличній та скроневій долях з права, крововиливи в речовину головного мозку (сіру та білу речовину), ушкодження твердої мозкової оболонки на місці переломів, синці навколо обох очей та закритий перелом кісток носа, рублені рани в лобній області, в області тильної поверхні лівої кисті та основи третього пальця лівої кисті, забійну рану лівої виличної ділянки та відкритий перелом лівої виличної кістки. Смерть ОСОБА_12 наступила внаслідок відкритої черепно-мозкової травми з вдавленим багато-уламковим переломом потиличної, скроневої кісток з права, відкритим переломом кісток основи черепа, розривом твердої мозкової оболонки, масивним крововиливом під м`яку мозкову оболонку з забоєм та розміщенням речовини головного мозку, крововиливом в речовину головного мозку та гострої крововтрати.
Вищевказані тілесні ушкодження за ознаками небезпеки для життя в момент їх заподіяння є тяжкими тілесними ушкодженнями, які спричинили загрозливі для життя явища в момент їх заподіяння. Дана травма стоїть в причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_12 .
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 15 від 23.01.2017 року, тілесні ушкодження, виявлені на тілі ОСОБА_12 в області голови, обличчя, лівої кисті, виникли від ударів металевою частиною травмуючого предмета (про що свідчить наявність металізації навколо ран). Рублені рани в лобній області та в області лівої кісті виникли від леза сокири. Синці, забійні рани голови, обличчя зліва, перелом кісток носа, відкритий перелом лівої виличної кістки виникли від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактною металевою поверхнею, яким може являтися обух сокири. В подальшому ОСОБА_11 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, обшукав будинок ОСОБА_12 , заволодів належними їй грошовими коштами у сумі 30 000 гривень, завдавши своїми злочинними діями потерпілій матеріальної шкоди на вищевказану суму. Залишивши місце події, ОСОБА_11 викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

Вимоги апеляційної скарги зі змінами обвинуваченого ОСОБА_6 мотивовано тим, що невірно кваліфіковано його дії та невірно стягнуто суми, які підлягають стягненню, оспорює юридичну кваліфікацію своїх дій, посилаючись на відсутність корисливого мотиву та неприязні відносини між ним та ОСОБА_12 , тому просив вирок Оратівського районного суду Вінницької області від 3 травня 2017 року змінити, перекваліфікувати його дії на ч. 1 ст. 115, ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України зменшити суми, які підлягають стягненню.
В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_6 зазначав, що судом першої інстанції при вирішенні питання про вид та розмір покарання не взято до уваги той факт, що він не мав корисливого мотиву, вчинив вбивство від образи, умисел на викрадення чужого майна у нього виник вже після скоєння вбивства, а тому просить перекваліфікувати його дії на ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, вказав, що щиро розкаявся у скоєному, просив зменшити суму відшкодування, врахувати його вік та бажання змінитися на краще та влаштувати сімейне життя.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_7 , який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги зі змінами обвинуваченого, вирок Оратівського районного суду Вінницької області від 03.05.2017 року залишити без змін, обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу зі змінами, просили задоволити з підстав наведених у ній, обговоривши доводи апеляційної скарги зі змінами, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга зі змінами підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.
Під час апеляційного розгляду за клопотанням захисника ОСОБА_8 судом апеляційної інстанції повторно досліджено докази у даному кримінальному провадженні.
Згідно ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_14 до апеляційного суду не з`явилися, подали заяви про причини неявки, потерпіла ОСОБА_9 була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги зі змінами обвинуваченого ОСОБА_6 .
Допустимість та достовірність показів потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_14 , які були безпосередньо допитані судом першої інстанції учасниками кримінального провадження під сумнів не ставилися, тому суд апеляційної інстанції їх приймає до уваги при вирішенні питання щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_6 .
Як убачається з матеріалів кримінального провадження суд першої інстанції, дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши докази, дав невірну правову оцінку діям ОСОБА_6 .
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_6 визнав вину за ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, стверджував, що вбивство потерпілої ОСОБА_12 вчинив через довготривалі неприязні відносини з потерпілої, яка його ще з дитинства ображала .
Щодо обставин, які мали місце 12.11.2016 року обвинувачений ОСОБА_6 пояснював, що в той день був на похоронах, випив 200 грам горілки, потім пішов набирати воду з криниці, біля якої зустрівся з потерпілою ОСОБА_12 , яка почала його ображати. Продовжуючи скандалити з потерпілою, пішов за нею до її будинку, де потерпіла продовжувала ображати його та його матір, проганяти його з подвір`я. Відчувши до потерпілої агресію вдарив її кулаком по обличчю, заштовхнув у веранду, та вдарив ще раз, а у відповідь ОСОБА_12 , відбиваючись подряпала йому обличчя. В цей час у потерпілої в руках з`явилася сокира, звідки точно сказати не може, якою вона його вдарила по нозі. Вирвавши в неї з рук сокиру, він почав наносити їй удари, точну кількість нанесених ударів не пам`ятає. Після скоєного вбивства повернувся до будинковолодіння потерпілої, щоб знайти кошти, нічого незнайшовши, він пішов додому. Корисливого мотиву у нього не було, заздалегідь нічого не планував, все сталося випадково, на емоціях з образи, оскільки потерпіла його ще з дитинства ображала нецензурно.
Показання обвинуваченого щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень відповідають та узгоджуються з обставинами, про які ОСОБА_6 зазначав під час слідчого експерименту, висновками судово-медичних експертиз щодо характеру та механізму тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_12 , поясненнями ОСОБА_6 , зафіксованими під час проведення негласної слідчої дії.
Вищевикладене підтверджує наявність між ОСОБА_6 та ОСОБА_12 суперечки, під час якої ОСОБА_6 , розізлившись, як він пояснював, будучи агресивно налаштованим через образи, заподіяні йому тілесні ушкодження потерпілою, умисно вчинив вбивство останньої.
Наявність тривалих неприязних стосунків між обвинуваченим та потерпілою підтвердили під час апеляційного розгляду свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які пояснили, що потерпіла ОСОБА_12 ображала ОСОБА_6 ще з дитинства, висловлювалась на його адресу нецензурно.

Приймаючи рішення щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні розбійного нападу та наявності корисливого мотиву умисного вбивства, а також факту заволодіння грошима потерпілої, суд першої інстанції послався, як на докази винуватості ОСОБА_6 на показання потерпілої ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_13 , інших свідків.

Однак, при цьому суд першої інстанції не проаналізував показання зазначених осіб та не надав належної оцінки їм у сукупності з іншими доказами.
Викладаючи свої висновки, щодо заволодіння обвинуваченим ОСОБА_6 коштів у сумі 30 000 грн., суд не зазначив на чому вони грунтуються.
Під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_9 пояснювала, що вона гроші матері давала за два роки до події в двох целофанових пакетах: 20 000 та 50 000 грн., з яких витрачалися кошти на похорони баби, з якою проживала ОСОБА_12 .
Вказати суму коштів, яку зберігала потерпіла ОСОБА_12 на час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 не змогла, лише пояснила, що після смерті матері знайшла 5 тисяч гривень.
Показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_14 , які припускали що у потерпілої могли зберігатися значні кошти, оскільки вона їм позичала гроші теж не дають підстави вважати доведеним наявність у потерпілої суми в розмірі 30 000 грн.
Показання допитаної під час судового розгляду свідка ОСОБА_13 , що обвинувачений ОСОБА_6 12.11.2016 року просив у борг продати пляшку пива, а 13.11.2016 року розраховувався готівкою за 100 гр. горілки і банан суд апеляційної не приймає як доказ заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_12 , оскільки під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_16 , яка є сестрою ОСОБА_6 підтримала показання у суді першої інстанції та пояснила, що з 10.11. по 12.11.2016 року її дочка вислала ОСОБА_6 150 грн., що узгоджується з показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 , що за власні кошти ним було придбано горілку.
Висновок суду першої інстанції , що те, що 12.11.2016 року ОСОБА_6 просив пляшку пива в борг, виключає наявність у нього грошей, які він зняв з банківського рахунку є належним чином необгрунтованими.
В матеріалах кримінального провадження будь-які докази того, що у ОСОБА_6 були знайдені гроші в сумі 30 000 грн. відсутні.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у заволодінні коштами у сумі 30 000 грн. Однак потерпіла ОСОБА_9 під час допиту таку суму не вказувала, під час проведення негласної слідчої дії від 26.12.2016 року ОСОБА_6 говорив, що працівники поліції казали, що під матрацом у потерпілої ОСОБА_12 було 50 000 грн. і хочуть йому це приписати, хоча йому тоді було не до того, оскільки до будинку він не заходив.
Суд першої інстанції не дав оцінку зазначеним обставинам, які ставлять під сумнів наявність грошей у такій кількості у потерпілої та заволодіння ними обвинуваченим.
Факт, щодо фінансових труднощів обвинуваченого, встановлений з показань свідків прийнятий до уваги судом першої інстанції, не може бути покладеним в основу обвинувального вироку, оскільки не є доказом заволодіння коштами.

Посилаючись як на один із доказів вини ОСОБА_6 , суд першої інстанції зазначив протокол про результати негласної слідчої ( розшукової) дії від 26.12.2016 року, згідно якого ОСОБА_6 зізнався у вбивстві ОСОБА_12 . При цьому всупереч ст. 94 КПК України суд повно не дослідив розмову ОСОБА_6 в камері, під час якої він, визнаючи вину у вбивстві потерпілої ОСОБА_12 , стверджував, що гроші не викрадав.
Проведення даної негласної слідчої дії вказує на те, що органами досудового розслідування був обраний такий спосіб отримати докази для доведення наявності корисливого мотиву на вбивство потерпілої ОСОБА_12 , оскільки інші можливості відшукати докази були вичерпані.

Незважаючи на виключне значення цього доказу, суд першої інстанції не надав йому належної оцінки та не умотивував свій висновок щодо доведеності корисливого мотиву.

Відповідно до вимог ст. 94 КПК України суд має всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження.
Оцінивши вищевказані обставини суд першої інстанції кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч.4 ст. 187, п.6 ч.2 ст. 115 КК України.
Суд апеляційної інстанції вважає, що установлені обставини, результати оцінки доказів у справі дають підстави для іншого правового висновку щодо вчинення ОСОБА_6 злочинів.
Обов`язковою ознакою розбою є корисливий мотив нападу .
Напад при розбої характеризується несподіваним фізичним чи психічним впливом на потерпілого, застосуванням фізичної сили чи погроз, відкрито, раптово, несподівано.
Вбивство з корисливих мотивів п.6 ч.2 ст. 115 КК України-це вбивство з метою отримати майно чи майнові прибутки або права.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.10 постанові від 30.05.2008 № 2 « Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоровя особи» за п.6 ч.2 ст. 115 КК України як учинене з корисливих мотивів умисне вбивство кваліфікується в разі, коли винний, позбавляючи життя потерпілого, бажав одержати у зв`язку з цим матеріальні блага для себе або інших осіб (заволодіти грошима, коштовностями, цінними паперами, майном тощо), одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат, чи обов`язків (одержати спадщину, позбавитися боргу, звільнитися від платежу тощо) або досягти іншої матеріальної вигоди. При цьому не має значення чи одержав винний ту вигоду, яку бажав одержати внаслідок убивства, а також коли виник корисливий мотив до початку чи під час вчинення цього злочину.
Особливість корисливого вбивства у тому, що його мотив виникає до вчинення злочину, а вбивство є здійсненням злочину з таких спонукань.
За ч.4 ст. 187, п.6 ч.2 ст. 115 КК України належить кваліфікувати умисне вбивство, вчинене при розбійному нападі.

Сторона обвинувачення не довела вчинення ОСОБА_6 умисного вбивства під час розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном.
Докази наявні у матеріалах кримінального провадження не спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_6 та його версію про подію, яка мала місце 12.11.2016 року щодо вчинення вбивства потерпілої ОСОБА_12 .
Виходячи з показань ОСОБА_6 , що після вчинення умисного вбивства ОСОБА_12 мав умисел на заволодіння грошовими коштами, намагався їх відшукати, зайшовши до будинку, які підтверджуються матеріалами кримінального провадження, згідно яких під час досудового розслідування було встановлено, що у будинку ОСОБА_12 на час огляду місця події було порушено обстановку та розкидані речі, наявні підстави вважати, що дії ОСОБА_6 охоплюються ч.2 ст. 15,ч.3 ст. 185 КК України замах на таємне викрадення майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_6 вчинив усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин які не залежали від його волі, оскільки гроші ним знайдені не були, тобто злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що наявні підстави для зміни кваліфікації дій ОСОБА_6 на ч.1 ст. 115 КК України - умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України замах на вчинення злочину, крадіжки, поєднаної з проникненням у житло.
Вина ОСОБА_6 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень доводиться показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_6 , показаннями свідків, які узгоджуються між собою та доказами, а саме протоколом огляду місця події від 14.11.2016 року з таблицею ілюстрацій- додатку до протоколу ОМП від 14.11.2016 року; протоколом про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії від 26.12.2016 року, згідно якого ОСОБА_6 зізнався у вбивстві ОСОБА_12 ; протоколом огляду трупа від 15.11.2016 року; висновком експерта № 237 від 14.11.2016 року, відповідно до якого у гр. ОСОБА_6 мали місце ушкодження в вигляді подряпин в лобній ділянці голови справа, в правій на прибрівній області, в області правої щоки, в області нижньої повіки правого ока, в правій виличній ділянці, в області правого крила носа, біля лівого крила носа, саден в області лівої кисті та правої гомілки. Ушкодження в вигляді подряпин виникли від дії загостреного предмета, можливо, нігтями рук людини, в строк та за обставин, на які вказує ОСОБА_6 , садна виникли від дії тупого предмета, можливо 12.11.2016 року; протоколом проведення слідчого експерименту від 16.11.2016 року, згідно якого ОСОБА_6 розповів про обставини вчинення ним вбивства ОСОБА_12 ; висновком судово-імунологічної експертизи № 369 від 01.12.2016 року, згідно якої було проведено судово-медичну експертизу зразків крові із трупа гр.-ки ОСОБА_12 та гр-на ОСОБА_6 та визначено групову приналежність крові трупа ОСОБА_12 та групову приналежність крові підозрюваного ОСОБА_6 , кров із трупа гр.-ки ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В. Кров гр. ОСОБА_6 відноситься до групи АВ; висновком судово-імунологічної експертизи № 372 від 01.12.2016 року, відповідно до якого кров із трупа гр.-ки ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В. Кров гр. ОСОБА_6 , відноситься до групи АВ. В плямах на ватних тампонах вушних паличок, вирізках з наволочки та наматрацника, представлених для дослідження, знайдено кров людини групи А з ізогемаглютинином анти-В і походження її від трупа гр.-ки ОСОБА_12 не виключається. В плямах на ватному тампоні вушної палички наданої на дослідження , знайдено кров людини, при серологічному дослідженні якої виявлений лише антиген А. Таким чином, дана кров може походити від будь-якої людини, і походження її від трупа гр.-ки ОСОБА_12 не виключається; висновком судово-імунологічної експертизи № 370 від 01.12.2016 року, відповідно до якого кров із трупа гр.-ки ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В. Кров гр. ОСОБА_6 , відноситься до групи АВ. В плямах на жилетці, светрі, спідниці, шкарпетці темно-синього кольору, наданих для дослідження, знайдено кров людини групи А з ізогемаглютинином анти-В і походження її від трупа гр.-ки ОСОБА_12 не виключається. В плямах на лосинах, трусах, шкарпетці чорного кольору, представленої на дослідження , наявності крові не встановлено; висновком судово-імунологічної експертизи № 371 від 01.12.2016 року, відповідно до якої кров із трупа гр.-ки ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В. Кров гр. ОСОБА_6 , відноситься до групи АВ. В плямах на джинсових штанах, парі галош, представлених для дослідження, знайдено кров людини, при серологічному дослідженні якої виявлений лише антиген А. Таким чином, дана кров може походити від будь-якої людини, крові якої властивий цей антиген, і походження її від трупа гр.-ки ОСОБА_12 не виключається. Помарка на курточці , представленій на дослідження, є кров`ю людини, при серологічному дослідженні якої знайдені антигени А і В. Якщо кров в помарці виходить від однієї людини, то група крові її АВ і походження її від гр.-на ОСОБА_6 , не виключається. Якщо ж дана кров походить від двох осіб, тобто є змішаною, то дані антигени властиві групам крові А з ізогемаглютинином анти-А та АВ, і походження даної крові, в тому числі від трупа гр.-ки ОСОБА_12 не виключається. В плямах на джинсових штанах , представлених на дослідження, наявності крові не встановлено; висновком судово-медичної експертизи № 141 від 14.12.2016, відповідно до якого ОСОБА_12 спричинено наступні тілесні ушкодження: відкриту черепно-мозкову травму, забійних ран в потиличній ділянці голови з права та скроневій ділянці голови з права, крововиливів на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в потиличній, скроневій та лобних ділянках голови, відкритого вдавленого перелому кісток основи черепу, масивного субарахноїдального крововиливу в потиличній та скроневій долях з права, з ділянками забою та розміщенням речовини головного мозку в потиличній та скроневій долях з права, крововиливи в речовину головного мозку (сіру та білу речовину), ушкодження твердої мозкової оболонки на місці переломів, синці навколо обох очей та закритий перелом кісток носа, рублені рани в лобній області, в області тильної поверхні лівої кисті та основи третього пальця лівої кисті, забійну рану лівої виличної ділянки та відкритий перелом лівої виличної кістки виникли від дії тупого втердого предмету та мають ознаки середніх тілесних ушкоджень, виявлені забійні рани в потиличній та та скроневій ділянках голови зправа, відкритий багатоскалковий вдавлений перелом потиличної та скроневвої кісток зправа, розрив твердої мозкової оболонки, масивний крововилив під м`яку мозково оболонку з забоєм та розміжченням речовин головного мозку у потиличній та скроневих долях зправа, крововиливу в речовину головного мозку виникли в результаті неодноразової дії тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею,який би мав більш ймовірно прямокутну форму з металевою поверхнею, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили для життя явища в момент їх заподіяння, смерть ОСОБА_12 наступила внаслідок відкритої черепно-мозкової травми з вдавленим багатоуламковим переломом потиличної, скроневої кісток зправа, відкритим переломом кісток основи черепа, розривом твердої мозкової оболонки, масивним крововиливом під м`яку мозкову оболонку з забоєм та розміжченням речовини головного мозку, крововиливом в речовину головного мозкута гострою крововтратою, дана травма стоїть в причинному звязку зі смертю; висновком судово-медичної експертизи № 15 від 23.01.2017 року відповідно до якого судячи із розташування тілесних ушкоджень в області голови у ОСОБА_12 їй було нанесено щонайменше два удари тупим твердим предметом, можливо обухом сокири в потиличну та скроневу ділянки голови зправа та один удар гострим предметом, можливо лезом сокири в лобну ділянку голови, не виключена можливість, що виявлені у ОСОБА_12 ушкодження у вигляді рублених ран в області лівої кисті по тильній поверхні, могли утворитися, коли потерпіла здійснювала самооборону, тобто захищаючись лівою рукою від ударів сокирою в область голови, ушкодження в області голови у ОСОБА_12 виникли від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, який мав більш ймовірно прямокутну форму з металевою поверхнею, яким може являтися обух сокири, таким чином, виключається можливість утворення їх від ударів кулаком в область голови, виявлені ушкодження на тілі ОСОБА_12 в області голови, обличчя, лівої кисті, виникли більш ймовірно від ударів металевою частиною травмуючого предмета, про що свідчить наявність металізації навколо ран: рублені рани в лобній області та в області лівої кисті від леза сокири, синці, забійні рани голови, обличчя зліва, перелом кісток носа, відкритий перелом лівої виличної кістки від дії тупого предмета з обмеженою контактною металевою поверхнею,яким може являтися обух сокири;висновком судово-цитологічної експертизи № 247 від 16.12.2016 року, відповідно до якої в піднігтьовому вмісту правої і лівої рук трупа трупа гр-ки ОСОБА_12 знайдена кров людини, при визначенні групової належності були виявлені антигени А і В, що можуть визначати А(ІІ), В(ІІІ) та AB(IV) групи крові ізотерологічної системи АВО. Статева належність цієї крові не встановлена в зв`язку з відсутністю статевоспецифічних ознак в ядрах клітинних елементів крові (лейкоцитах) зі збереженими ядрами. Таким чином, враховуючи отримані результати та групову належність осіб, що проходять по справі, походження слідів крові та епітеліальних клітин в піднігтьовому вмісті правої і лівої рук трупа гр-ки ОСОБА_12 може бути від будь-якої однієї чи кількох людей з групою крові AB(IV) або при змішуванні слідів крові та епітеліальних клітин (не виключено при травмуванні) кількох людей з групами крові А(ІІІ). В(ІІІ), AB(IV) у варіантах : А(ІІ), В(ІІІ) та AB(IV) або В(ІІІ) з А(ІІ) та AB(IV) в тому числі як від трупа гр.-ки ОСОБА_12 ( за рахунок антигену А), так і від підозрюваного гр.-на ОСОБА_6 ( за рахунок антигенів А і В) не виключається; висновком судово-медичної експертизи № 15 від 23.01.2017 року, відповідно до якої тілесні ушкодження, виявлені на тілі ОСОБА_12 в області голови, обличчя, лівої кисті, виникли від ударів металевою частиною травмуючого предмета (про що свідчить наявність металізації навколо ран). Рублені рани в лобній області та в області лівої кісті виникли від леза сокири. Синці, забійні рани голови, обличчя зліва, перелом кісток носа, відкритий перелом лівої виличної кістки виникли від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактною металевою поверхнею, яким може являтися обух сокири; висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 807 від 22.02.2017 року, згідно якого встановлені генетичні ознаки зразків крові трупа ОСОБА_17 та підозрюваного ОСОБА_6 , та на внутрішній поверхні шапки виявлені клітини з ядрами, встановлені генетичні ознаки клітин, виявлених на поверхні шапки , які збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_6 і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_12 . Походження вищевказаного сліду від ОСОБА_12 виключається. Генетичні ознаки клітин, виявлених на поверхні шапки не встановлені. У змивах з лівої руки та правої руки ОСОБА_12 виявлені клітини з ядрами, встановлені генетичні ознаки клітин, виявлених у змивах руки ОСОБА_12 та з мізинця правої руки ОСОБА_12 . Генетичні ознаки клітин, виявлених у змивах з лівої руки ОСОБА_12 є змішаними, збігаються між собою, належать більше, ніж одній особі, та містять генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_12 та ОСОБА_18 . Генетичні ознаки клітин, виявлених у змивах з мізинця лівої руки та мізинця правої руки ОСОБА_12 збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_12 і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_18 . Походження вищевказаних слідів від ОСОБА_19 виключається. Генетичні ознаки. клітин, виявлених у змивах з правої руки ОСОБА_12 не встановлені.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд апеляційної інстанції з урахуванням вимог ст. 65 КК України, роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує суспільну небезпечність вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжкого та тяжкого злочинів, те, що зменшився обсяг обвинувачення, особу ОСОБА_6 , який раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, згідно характеристики № 397-02.13 від 11.11.2016 року, виданої Бабинською сільською радою Іллінецького району Вінницької області за період проживання на території Бабинської сільської ради ОСОБА_6 зарекомендував себе з негативної сторони, притягувався до кримінальної відповідальності, перебував у місцях позбавлення волі, авторитетом серед жителів територіальної громади не користується, у виконком сільської ради скарг не надходило, визнання вини, відсутність обставин, які відповідно ст. 66 КК України помякшують покарання, наявність обставин, що відповідно ст. 67 КК України обтяжують покарання: вчинення злочину особою повторно, вчинення злочину щодо особи похилого віку та вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

З метою досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, керуючись принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд апеляційної інстанції вважає, що достатнім та необхідним для виправлення та перевиховання ОСОБА_6 буде покарання у виді позбавлення волі.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з мірою покарання, яку просив обвинувачений, вважає, що таке покарання не відповідає тяжкості вчиненних кримінальних правопорушень та особі ОСОБА_6 через м`якість.

Згідно ст. 128 КПК України, особа, яка зазнала матеріальної і моральної шкоди від злочину вправі при провадженні у кримінальній справі пред`явити позов до обвинуваченого.

Цивільний позов ОСОБА_9 в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Під час апеляційного розгляду не здобуто доказів на підтвердження викрадення 30 000 грн.

Суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції, що враховуючи, що ОСОБА_6 визнав позов в частині відшкодування матеріальної шкоди потерпілій стягненню підлягає сума у розмірі 15 000 грн., витрати на поховання.

Суд апеляційної інстанції вважає рішення суду першої інстанції в частині відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_9 в розмірі 100 000 грн, яке відповідає вимогам статті 1167 ЦК України, роз`ясненням Постанови Пленуму Верховного Суду України у Постанові „Про судову практику в справах про відшкодування моральної / немайнової/ шкоди № 4 від 31.03.95р. із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 р., законним, оскільки судом враховано дії обвинуваченого, наслідки вчинених кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного наявні підстави для зміни вироку суду першої інстанції.

Керуючись ст. 404, 405, 407,409, 419 КПК України суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу зі змінами обвинуваченого ОСОБА_6 задоволити частково.

Вирок Оратівського районного суду Вінницької області від 03.05.2017 року щодо ОСОБА_6 змінити в частині правової кваліфікації дій обвинуваченого.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_6 з п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України на ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Визнати винним ОСОБА_6 за ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання за ч.1 ст. 115 КК України 11 років позбавлення волі, за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі.

Відповідно ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 11 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 16.11.2016 року призначити остаточне покарання у виді 12 років позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_6 зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 14.11.2016 року по день набрання вироком законної сили, тобто по 14.11.2019 року.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання, тобто з 14.11.2016 року .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 15 000 грн. матеріальної шкоди.

В решті вирок залишити без змін.
Судове рішення може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення,а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

Згідно оригіналу: Суддя: