Житомирський апеляційний суд
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 06 листопада 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та продовжено відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Узбекистан, громадянина України, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні 2 малолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30.12.2019 року, без визначення розміру застави, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Зазначає, що стороною обвинувачення під час розгляду клопотання в суді не було надано доказів та належного обґрунтування обставин, що виправдовували б подальше тримання ОСОБА_8 під вартою. Вказує, що висновок суду про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України є надуманим та необгрунтованим, оскільки не підтверджується будь-якими доказами. Стверджує, що слідчий суддя не взяв до уваги, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, а саме: є громадянином України, має постійне місце проживання, одружений та має на утриманні трьох малолітніх дітей. Крім того, вказує, що поза увагою суду залишився той факт, що його дружина ОСОБА_10 тяжко хворіє та потребує негайного стаціонарного лікування, однак у зв`язку з тим, що вона утримує дитину віком три місяці, то вона позбавлена можливості пройти лікування. Посилається на те, що приймаючи рішення, слідчий суддя не розглянув можливості застосування відносно підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів. Також зазначає, що строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженні закінчується 16.11.2019 року.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що 31.10.2019 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У клопотанні зазначено, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження №0000155 від 16.05.2019 року за фактом умисного вбивства ОСОБА_11 , та незаконого поводження із зброєю відносно ОСОБА_12 , з правовою кваліфікацією ч.2 ст.27, п.12 ч.2 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений слідством день, час та місці у ОСОБА_13 , у зв`язку із розподілом сфер впливу, виник злочинний умисел направлений на організацію вчинення умисного вбивства ОСОБА_14 .

ОСОБА_13 , реалізуючи свій злочинний умисел, в невстановлений слідством день, час та місці запропонував раніше знайомим ОСОБА_8 та ОСОБА_15 вчинити умисне вбивство ОСОБА_14 , на що вони погодилися.

Взявши на себе організацію вчинення умисного вбивства ОСОБА_14 , ОСОБА_13 розробив план вчинення злочину, відповідно до якого вирішив залучити виконавцями умисного вбивства ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , розподіливши при цьому між ними обов`язки.

На пропозицію ОСОБА_13 , ОСОБА_8 та ОСОБА_15 погодилися і тим самим вступили у попередню злочинну змову, направлену на вчинення умисного вбивства ОСОБА_14 за попередньою змовою групою осіб.

В подальшому, під час зустрічей, у заздалегідь визначених місцях ОСОБА_13 , спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_15 розробили план вчинення злочину, розподілили ролі.

Продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на виконання умисного вбивства ОСОБА_14 в невстановлений слідством день, час та місці ОСОБА_13 в порушення постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 24.01.1995, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС № 662 від 21.08.1998 року та «Положення про дозвільну систему», затвердженої постановою КМУ № 576 від 12.10.1992 без передбаченого законом дозволу незаконно придбав вогнепальну зброю - нарізну стрілецьку вогнепальну зброю - виготовлений саморобним способом автомат калібру 5,45 мм. та ручну стрілецьку вогнепальну зброю - 7,62X39 мм. самозарядний карабін «Norinco» моделі «МАК-90» з номером екземпляру № НОМЕР_1 та бойові припаси до вказаної вогнепальної зброї, яку у подальшому незаконно зберігав та перевозив територією України.

Не припиняючи свої злочинні дії, спрямовані на виконання умисного вбивства ОСОБА_14 , ОСОБА_13 незаконно придбану вогнепальну зброю нарізну стрілецьку вогнепальну зброю - виготовлений саморобним способом автомат калібру 5,45 мм. та ручну стрілецьку вогнепальну зброю - 7,62X39 мм. самозарядний карабін «Norinco» моделі «МАК-90» з номером екземпляру № НОМЕР_1 та бойові припаси до вказаної вогнепальної зброї, у невстановленому місці, незаконно передав ОСОБА_16 для реалізації свого злочинного умислу, направленого на виконання умисного вбивства ОСОБА_14 .

В свою чергу ОСОБА_15 , в порушення постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 24.01.1995, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС № 662 від 21.08.1998 року та «Положення про дозвільну систему», затвердженої постановою КМУ № 576 від 12.10.1992 без передбаченого законом дозволу незаконно придбав, отримавши від ОСОБА_13 вогнепальну зброю - нарізну стрілецьку вогнепальну зброю - виготовлений саморобним способом автомат калібру 5,45 мм. та ручну стрілецьку вогнепальну зброю - 7,62X39 мм. самозарядний карабін «Norinco» моделі «МАК-90» з номером екземпляру № НОМЕР_1 та бойові припаси до вказаної вогнепальної зброї, яку у подальшому незаконно зберігав та перевозив територією України та після вчинення злочину спільно з ОСОБА_8 приховав на узбіччі та автодороги сполученням «Черняхів - Забріддя», де в подальшому вказана зброя була вилучена в ході проведення огляду місця події від 04 - 05 червня 2019 разом з не використаними в ході вчинення умисного вбивства бойовими припасами, а саме 18 патронів кал. 5,45 мм.

Продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на виконання умисного вбивства ОСОБА_14 , відповідно до раніше узгоджених дій, 15.05.2019 близько 22-ї години ОСОБА_13 , ОСОБА_8 та ОСОБА_15 зустрілися у невстановленому слідством місці, звідки ОСОБА_8 та ОСОБА_15 за вказівкою ОСОБА_13 , реалізуючи свій злочинний умисел, для виконання розробленого раніше ними плану, на раніше заготовленому ОСОБА_8 мотоциклі «Suzuki» проїхали до території ФОП « ОСОБА_17 », що по АДРЕСА_2 , де останні з урахуванням обстановки вибрали зручне місце для вчинення злочину.

Після цього, ОСОБА_15 , дочекавшись зручного моменту для виконання своєї частини раніше узгодженого плану, здійснив декілька пострілів із невстановленої вогнепальної зброї у бік прохожого неподалік ОСОБА_14 і таким чином умисно вбив останнього за попередньою змовою групою осіб

Смерть ОСОБА_14 настала внаслідок ушкодження оболонок і речовини головного мозку, багатоуламкових переломів склепіння черепа, відкритої черепно-мозкової травми.

16.05.2019 року ОСОБА_18 було затримано в порядку ст.208 КПК України та цього ж дня йому оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 17.05.2019 року підозрюваному ОСОБА_18 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

02.07.2019 року ОСОБА_18 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, п.12 ч.2 ст.115 КК України.

11.07.2019 року слідчим суддею продовжено строки досудового розслідування кримінального провадження до 6 місяців, а саме до 16.11.2019р.

11.07.2019 року слідчим суддею Корольовського районного суду м. Житомира продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

11.09.2019р. слідчим суддею Корольовського районного суду м. Житомира продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

30.10.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри від 02.07.2019 року та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, п.12 ч.2 ст.115 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вказав, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 закінчується 10.11.2019 року, однак до вказаного строку направити обвинувальний акт до суду не представляється можливим, оскільки необхідно виконати вимоги ст.290 КПК України та надати доступ стороні захисту до матеріалів кримінального провадження, що враховуючи кількість матеріалів потребує значного часу. Крім того зазначив, що підставою обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стала наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, вказані ризики не відпали та не зменшилися, тому тримання під вартою є достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків.

Враховуючи, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшилися, що свідчить про неможливість їх запобіганню застосуванням більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного, ніж тримання під вартою, а також те, що злочин, який інкримінується підозрюваному, набув значного суспільного резонансу, широко висвітлювався в засобах масової інформації та викликав значне суспільне обурення, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 .

Підозрюваний ОСОБА_8 про час та місце апеляційного розгляду повідомлений у встановленому законом порядку. Клопотання щодо участі в судовому засіданні не заявляв ні він, ні його захисник.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , слідчим суддею враховані вимоги ст.ст. 176-178, 199 КПК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може не виконати покладені на нього процесуальні обов`язки, переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або ж вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.
Відповідно до ст. 199 КПК України у випадку виникнення необхідності продовження строку тримання особи під вартою, прокурором, або слідчим за погодженням з прокурором подається клопотання про продовження строку тримання під вартою, яке повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення попередньої ухвали про тримання особи під вартою.
Згідно матеріалів клопотання, на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_8 органом досудового розслідування зібрано певні докази, які вказують на можливу причетність останнього до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, п.12 ч.2 ст.115 КК України, копії письмових доказів містяться в матеріалах клопотання.

Як вбачається з матеріалів клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , воно містить в собі обґрунтований виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися і тому подальше тримання під вартою останнього є виправданим та викладені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , зокрема: необхідно виконати вимоги ст.290 КПК України та надати доступ стороні захисту до матеріалів кримінального провадження, що враховуючи кількість матеріалів, потребує значного часу.
Також, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за яке передбачено виключно у виді позбавлення волі до 15 років та довічного позбавлення волі.

Зважаючи на те, що слідчим та прокурором обґрунтовано припущення, що підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може знищити, сховати або спотворити будь-які з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; може незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, чим перешкодить встановленню істини по кримінальному провадженню, а також продовжити вчинення інших кримінальних правопорушень, слідчий суддя дійшов висновку про існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які на момент розгляду клопотання слідчого не зменшилися.

Беручи до уваги вищевикладене та зважаючи на наявність обставин, зазначених в ч.3 ст. 199 КПК України, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а також те, що прокурором доведено, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України не зменшились, що свідчить про неможливість їх запобіганню застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином забезпечить проведення процесуальних дій і виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 .

Отже, висновки слідчого судді про необхідність збереження обраного запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 належним чином мотивовані та підтверджуються наданими матеріалами, в клопотанні зазначені законні та обґрунтовані підстави, які вказують на необхідність продовження обраного запобіжного заходу, а також, беручи до уваги характер та ступінь тяжкості злочину у вчиненні, якого підозрюється ОСОБА_8 , колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано продовжив строк його тримання під вартою.
Доводи апеляційної скарги адвоката про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає безпідставними.
Так, згідно матеріалів клопотання та пояснень прокурора в засіданні апеляційного суду, ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, покарання за яке передбачено виключно у виді позбавлення волі до 15 років та довічного позбавлення волі; підозрюваний офіційно не працює, що зумовлює відсутність законного джерела доходів; підозрюваний не має зареєстрованого у встановленому порядку постійного місця проживання та, враховуючи, що він переслідувався працівниками поліції аж до затримання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання; може знищити, сховати або спотворити речі, документи та речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки знаряддя вчинення кримінального правопорушення не встановлено, не встановлено всі транспортні засоби, що використовувались при вчиненні злочину, не встановлено місце знаходження всього одягу підозрюваних, взуття, що були одягнені на час вчинення злочину та могли зберегти сліди його вчинення; може незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій.

Вказане свідчить про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисника не зазначено переконливих доказів про зменшення або відсутність ризиків, вказаних в клопотанні та встановлених слідчим суддею.

Вказання апелянтом на те, що підозрюваний ОСОБА_8 має місце проживання за договором оренди, а, також, на хворобу дружини та наявність на утриманні останнього малолітніх дітей, не свідчить про відсутність можливості у підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду або іншим чином перешкоджати об`єктивному розслідуванню.
Також, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до неодноразових рішень Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з висновками слідчого судді щодо строку продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .
Як вбачається з матеріалів провадження, 11.07.2019 року слідчим суддею Корольовського районного суду м. Житомира продовжено строки досудового розслідування кримінального провадження №0000155 до 6 місяців, а саме до 16.11.2019 року (а.п .155).

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 11.09.2019 року продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування на 60 днів до 10.11.2019 року (а.п. 156).

Згідно доручення прокуратури Житомирської області від 31.10.2019 року, досудове розслідування в даному кримінальному провадженні завершено та відкриті матеріали кримінального провадження відповідно до вимог ст. 290 КПК України для ознайомлення сторонам кримінального провадження (а.п. 168).

Відповідно до ч.3 ст. 219 КПК України, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Відповідно до матеріалів провадження, строк досудового розслідування закінчується 16.11.2019 року.

31.10.2019 року стороною обвинувачення було надано стороні захисту доступ до матеріалів досудового розслідування для ознайомлення згідно вимог ст. 290 КПК України.

Таким чином, у відповідності до ч.3 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування у кількості 17 днів (з 31.10.2019р. до 16.11.2019р.), з дня початку виконання ст. 290 КПК України стороною захисту та підозрюваним, не включається в строк досудового розслідування даного кримінального провадження, а тому строк досудового розслідування, в даному випадку, продовжується на 17 днів з 17.11.2019 року.

За змістом ч.3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла до висновку, що слідчим суддею при встановленні строку продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , не були враховані вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону та безпідставно продовжено строк тримання під вартою щодо останнього до 30.12.2019 року.
На підставі викладеного, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід частково задовольнити клопотання слідчого та продовжити підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування даного кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 06 листопада 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування на 60 діб до 30.12.2019 року, без визначення розміру застави скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування до 03.12.2019 року (включно), без визначення розміру застави.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: