Справа № 152/249/19
УХВАЛА

24 травня 2019 року м. Шаргород

Слідчий суддя Шаргородського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участі:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою,

у с т а н о в и в:

21 травня 2019 року до Шаргородського районного суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчим проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000055 від 24 лютого 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23 лютого 2019 року ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку за місцем свого проживання, що розташований в АДРЕСА_1 , де спільно із ОСОБА_5 та ОСОБА_8 розпивали спиртні напої.

Біля 23 години 23 лютого 2019 року, під час розпивання алкогольних напоїв в будинку між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 з однієї сторони, та ОСОБА_8 з іншої, виник словесний конфлікт. Під час конфлікту ОСОБА_7 , діючи умисно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, спільно з ОСОБА_5 стали одночасно наносити множинні удари кулаками в область голови і тулуба ОСОБА_8 , спричинивши йому тілесні ушкодження. Після нанесених ударів ОСОБА_8 вийшов до іншої кімнати будинку.

Після цього, перебуваючи в цій кімнаті, у ОСОБА_7 та ОСОБА_5 виник умисел на протиправне позбавлення життя ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , узявши кухонний ніж, сів на ліжко, чекаючи на повернення ОСОБА_8 до кімнати. Дочекавшись, коли ОСОБА_8 повернувся, ОСОБА_7 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно,за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з метою заподіяння смерті ОСОБА_8 , намагався нанести останньому удар ножем в область грудної клітини, однак ОСОБА_8 схопив його за кисть руки та утримував за руки. В цей час ОСОБА_5 почав утримувати ноги ОСОБА_8 , після чого останнього кинули на ліжко та продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 , на прохання ОСОБА_5 , передав йому ножа. В подальшому ОСОБА_5 наніс множинні удари вказаним ножем у область обох ніг ОСОБА_8 , від отриманих тілесних ушкоджень він перестав чинити опір. Тоді ОСОБА_7 та ОСОБА_5 відпустили ОСОБА_8 , залишились у кімнаті неподалік від нього. Далі, через кілька хвилин, ОСОБА_8 спробував піднятися із ліжка, щоб покинути кімнату, однак ОСОБА_7 , продовжуючи свої протиправні дії, узяв у ОСОБА_5 кухонний ніж, після чого, утримуючи рукою ОСОБА_8 за шию, наніс йому один удар ножем у ліву половину грудної клітини в область серця, від чого останній нагнувся вперед, та ОСОБА_7 продовжив наносити удари ножем по лівій частині спини, спричинивши біля 6 ударів, після чого лезо ножа зламалось, а ОСОБА_7 залишив ОСОБА_8 на ліжку.
Через декілька хвилин, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 помітили, що ОСОБА_8 живий, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою невідворотного настання смерті ОСОБА_8 , вони підійшли до нього. ОСОБА_7 почав руками закривати потерпілому рота, з метою спричинення удушення, однак не зміг довести вказані дії до кінця, через стан алкогольного сп`яніння.
Через деякий час ОСОБА_5 , продовжуючи доводити свій спільний з ОСОБА_7 злочинний умисел щодо позбавлення життя ОСОБА_8 , узяв цеглину з підлоги кімнати, якою наніс три удари по голові ОСОБА_8 , вважаючи, що довів свій намір до кінця, залишив ОСОБА_8 лежати на ліжку.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 діяли з метою протиправного позбавлення життя ОСОБА_8 , вчинивши всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, вони не довели свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від їх волі, адже ОСОБА_8 від нанесених йому тілесних ушкоджень не помер, а користуючись тим, що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 спали, самостійно залишив будинок і в подальшому був доставлений до реанімаційного відділення Шаргородської ЦРЛ з діагнозом: проникаюче ножове поранення лівої половини грудної клітки, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, множинні колото-різані рани лівої половини грудної клітки та обох нижніх кінцівок, забій м`яких тканин лиця.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
25 лютого 2019 року о 07 годині 50 хвилин в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Углич, Ярославської області Російської Федерації, тимчасово проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, громадянина України, не працюючого, раніше судимого.

25 лютого 2019 підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 26 лютого 2019 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25 квітня 2019 року.

Ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 23 квітня 2019 року ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 25 травня 2019 року включно.

Беручи до уваги те, що досудове розслідування не вдалось завершити, оскільки триває ряд судових експертиз, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 на 60 днів.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав зазначене клопотання і просив його задовольнити.

У судовому засіданні слідчий СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 клопотання підтримав, посилаючись на обставини, викладені у ньому та просив задовольнити його у повному обсязі.

Підозрюваний ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, додані слідчим до клопотання, прийшов до наступного висновку.

Згідно із ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення, тощо.

Частиною 2 ст. 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено: «що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (див. рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого королівства»). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства»). Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватися на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови»).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного; 4) наявність у підозрюваного постійного місця роботи, навчання, та інші, встановлені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється, або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Тримання під вартою, на думку Європейського суду, має не тільки відповідати закону, але й бути розумним з урахуванням усіх обставин, зокрема, наприклад, мати за мету те, щоб особа не сховалася від органів розслідування та суду, не перешкоджала провадженню розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів, доданих слідчим до клопотання, вбачається, що 24 лютого 2019 року до ЄРДР внесено відомості про вчинення відносно ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України (а.п. 4).

25 лютого 2019 року ОСОБА_7 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України (а.п. 18-21).

Ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 26 лютого 2019 року до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб.

Постановою керівника Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_9 від 18 квітня 2019 року продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців (а.с. 28-31).

Ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 23 квітня 2019 року ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 25 травня 2019 року включно (а.п. 32-34).

У кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 15 травня 2019 року призначено проведення стаціонарної комплексної психолого-психіатричної експертизи підозрюваному ОСОБА_7

21 травня 2019 року ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до шести місяців, тобто до 25 серпня 2019 року.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину підтверджується: відомостями, що містяться у витязі з ЄРДР; рапортом про реєстрацію повідомлення по телефону від ОСОБА_10 від 24 лютого 2019 року; протоколом огляду місця події від 24 лютого 2019 року; протоколом огляду речей, виданих ОСОБА_7 від 24 лютого 2019 року; протоколом огляду речей одягу потерпілого ОСОБА_8 від 24 лютого 2019 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 24 лютого 2019 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 25 лютого 2019 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 25 лютого 2019 року.

Отже, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим кодексом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи викладене, а також те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які посилається слідчий в клопотанні, продовжують існувати та встановлені обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя доходить висновку про задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 .
Керуючись статтями 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 203, 205 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання старшого слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Углич Ярославської області Російської Федерації, проживаючому за адресою АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженому, громадянину України, не працюючому, раніше судимому, строк тримання під вартою на шістдесят днів.

Строк дії цієї ухвали визначити до 22 липня 2019 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття провадження в порядку, передбаченому статтями 284, 288, п. 2 ч. 2 ст. 314, ч. 6 ст. 340, ст. 417, п. 3 ч. 1 ст. 346 КПК України.
Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 негайно після її оголошення.

Згідно зі статтями 309, 392, 395 КПК України, на ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1