У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2019 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,прокурора ОСОБА_3 ,потерпілої ОСОБА_4 ,обвинуваченого ОСОБА_5 ,захисника ОСОБА_6 ,розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадження Шевченківського районного суду м.Запоріжжя надійшли матеріали вказаного вище кримінального провадження,по якому затверджений обвинувальний акт.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважає,що кримінальне провадження територіально підсудне Шевченківському районному суду м.Запоріжжя за місцем вчинення злочину,обвинувальний акт складений відповідно до вимог процесуального закону,просить суд призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні,в яке викликати обвинуваченого,захисника,потерпілого,підстав для прийняття іншого процесуального рішення не вбачає.

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого,яке мотивовано тим,що ОСОБА_5 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину,ризики його втечі,продовження злочинної діяльності,незаконного впливу на потерпілого та свідків,які були враховані під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою,продовжують існувати.

З підстав,передбачених ст.177,197,199,315 КПК України,просить суд продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого,який спливає 03.12.2019 р.,на 60 днів.

Потерпіла по всім процесуальним питанням підтримала позицію прокурора.

Захисник висловив думку про можливість призначення судового розгляду кримінального провадження.

Просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою з посиланням на те,що ризики,наведені прокурором,не підтверджені доказами,ті ризики,що існували раніше як підстава для ув`язнення обвинуваченого,втратили актуальність,нових ризиків не з`явилося. В умовах ізоляції стан здоров`я обвинуваченого погіршився,він має стійкі соціальні зв`язки,постійне місце проживання,що не було враховано прокурором у клопотанні.

З цих підстав просить обрати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем реєстрації проживання обвинуваченого.

Обвинувачений при обговоренні питання про призначення судового розгляду кримінального провадження погодився на призначення справи до судового розгляду.

Заперечив проти клопотання прокурора про продовження строку його тримання під вартою з тих підстав,про які зазначив захисник.

Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши відповідність обвинувального акту вимогам процесуального закону, суд дійшов висновку про призначення судового розгляду справи,виходячи з наступного.

Як передбачено ст.315 КПК України,якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень,передбачених п.1-4 ч.3 ст.314 цього Кодексу,суд проводить підготовку до судового розгляду і з цією метою визначає дату та місце проведення судового розгляду,у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд,з`ясовує питання про склад осіб,які братимуть участь у судовому розгляді,вчиняє інші дії,необхідні для підготовки судового розгляду.

В підготовчому судовому засіданні суд не встановив підстав для прийняття рішення повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування,закриття провадження у справі,повернення обвинувального акта прокурору,направлення обвинувального акта до відповідного суду для визначення підсудності.

Обставини справи не вимагають її судового розгляду у закритому судовому засіданні або судом колегіально.

Грунтуючись на матеріалах кримінального провадження,необхідним є виклик учасників кримінального провадження,а саме прокурора,обвинуваченого,захисника.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою та клопотання захисника про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту,суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України суд під час підготовчого провадження за клопотанням учасників судового провадження має право обрати,змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження розглядає,в тому числі питання про доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ст.29 Конституції України,ніхто не може бути арештований або утримуватися під вартою інакше як за мотивованим рішенням суду і лише на підставах та в порядку,встановлених законом.

За змістом ст. 178 КПК України,при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винуватою, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч.3 ст.197 КПК України про його продовження,слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Відповідно до положень ст. ст. 132, 183 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст.197,199 КПК України,за клопотанням прокурора строк тримання особи під вартою може бути продовжений за наявності обставин,які свідчать про те,що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики,які виправдовують тримання особи під вартою,строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

За змістом обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину,раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини,вчинив злочин,який йому інкримінується у цьому обвинувальному акті,через нетривали час після звільнення з місця відбування покарання,до затримання офіційно не працював.

Такі відомості про особу обвинуваченого вказують на його підвищену суспільну небезпеку,що дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності його майбутню поведінку,зокрема,є високим ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків,які судом не допитані,ризик втечі обвинуваченого від правосуддя з метою уникнути можливо покарання,продовження злочинної діяльності,запобігти яким,обравши менш суворий запобіжний захід,ніж тримання під вартою,вочевидь неможливо.

Посилання захисника на стійкі соціальні зв`язки обвинуваченого,наявність постійного місця проживання з матір`ю,висновків суду не спростовують,оскільки не були дієвими запобіжниками для його протиправної поведінки,відомостей про те,що за станом здоров`я обвинувачений не може утримуватись під вартою,суду не надано.

Суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини,а також практику Європейського суду з прав людини,згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Водночас,Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював і те,що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Зважаючи на суспільний інтерес,який,з урахуванням презумпції невинуватості,виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, розцінюючи зазначені ризики як реальні та такі, що виправдовують обмеження свободи фізичної особи, суд з урахуванням викладеного продовжує відносно ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 60 днів до 25.01.2020 р.включно та відмовляє у задоволенні клопотання захисника.

Розмір застави визначений судом при обранні відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.314-316,392 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Призначити судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України 6 грудня 2019 року об 11 годині 00 хвилин,яке відбудеться у залі судових засідань Шевченківського районного суду м.Запоріжжя.

Справу розглядати суддею одноособово,у відкритому судовому засіданні.

Дати розпорядження секретарю судового засідання про виклик учасників судового провадження в судове засідання в порядку,передбаченому ст.135-139 КПК України.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів до 25.01.2020 року включно.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про обрання до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту-відмовити.

Копію ухвали надіслати начальнику Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя (Рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 р.у справі за конституційною скаргою ОСОБА_7 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України),обвинуваченим,який тримається під вартою,у той же строк з дня вручення копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1