Пр.№1-кп/ 366/26/13
В И Р О К

іменем України

13 лютого 2013 року Іванківський районний суд Київської області в складі :

головуючої - судді Тетервак Н.А.,

при секретарі - Німченко Н.Ю.,

з участю прокурора - Сосюри О.М.,

за участю обвинувачених - ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків кримінальне провадження № 0000001 про обвинувачення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м.Косоншакри Узбекистан, гр..Узбекистану, освіта середня, не одружений,утриманців немає, не працює,не навчається, раніше судимий Іванківським районним судом Київської області 29.10. 2012 року за ст. 15 ч.2, 267-1 ч.3 КК України до штрафу в розмірі 510 грн., проживає в АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину за ст.15 ч.2, ст. 267-1 ч. 4 КК України,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився в с.м.т. Іванків Київської області, гр. України, освіта середня, не одружений, утриманців немає, не працює, не навчається, раніше не судимий, проживає в АДРЕСА_2 , у вчиненні злочину за ст.15 ч.2, ст. 267-1 ч. 3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, повторно, 07 листопада 2012 року,приблизно о 10 годині,за попередньою змовою з ОСОБА_6 , з метою збору металевих виробів,на гужовій підводі з конем, в об"їзд конртольно-перепускних пунктів міліції, які встановлено по периметру зони відчуження та зони безумовного (обов"язкового) відселення, в районі села РАГІВКА Поліського району Київської області,незаконно проникли на територію зони безумовного (обов"язкового)відселення у відселене с.м.т. Поліське,яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 року відноситься до зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме:до зони безумовного(обов"язкового )відселення, де у період часу з 12 години до 18 години, у відселених багатоповерхових будинках та навколо них зібрали та завантажили у кінну підводу металеві вироби побутового призначення,а саме: відрізки труб,кутів,фрагменти металевих ліжок, які в порушення вимог п.3,п.5 ст.12 Закону України "Про правовий режим території,що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" намагався вказані перемістити за межі зони безумовного(обов"язкового) відселення без передбаченого законом дозволу та без проведення дозиметричного контролю,з метою збуту на пункті прийому металобрухту, чим порушив вимоги радіаційної безпеки у спеціально визначеній зоні радіоактивного забруднення.

Проте, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не довели свій злочинний умисел до кінця по незалежних від них о обставинах, оскільки 07.11. 2012 року о 18 годині 20 хв. були затримані працівниками міліції та прикордонної служби на автодорозі Київ-Мінськ, у відселеному смт. Поліське, у яких було виявлено та вилучено металеві вироби вагою 465 кг, які вилучено до Відділу зони Чорнобильської АЕС ГУ МВС України в Київській області.,для подальшого зберігання.

Зібраними у справі доказами вина обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 доведена, а злочинні дії ОСОБА_1 правильно кваліфікована за ст.15 ч.2, ст. 267-1 ч.4 КК України, як закінчений замах на порушення вимог радіаційної безпеки, а саме у спробі перемістити за межі зони безумовного(обов"язкового)відселення металевих виробів без надання передбаченого законом дозволу, і без проведення дозиметричного контролю, повторно, з метою збуту;

Дії ОСОБА_2 -правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 15 , ст. 267-1 ч.3 КК України, як закінчений замах на порушення вимог радіаційної безпеки, а саме у спробі перемістити за межі зони безумовного(обов"язкового)відселення металевих виробів без надання передбаченого законом дозволу, без проведення дозиметричного контролю, з метою збуту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю і пояснив,що в 2012 році він був засуджений за переміщення із зони відчуження металевих виробів. Дати він не пам"ятає. 7 листопада 2012 року він вийшов в село Рогівка і біля клубу зустрів знайомого ОСОБА_8 . Вони домовилися з ОСОБА_9 заробить грошей, а саме: поїхати в зону і назбирать там металевих виробів, які потім здать на пункт прийому металевих виробів. Для цього він попросив у сусіда коня з возом,пояснивши,що хоче вивезти сіно. Поїхали вони в смт. Поліське, яке приблизно 3 км від с.Рагівка. Їхали через поле,поза контрольно-пропускним пунктом. У п"ятиповерхівках знайшли кучу

металу, яку завантажили на воза. До вечора вони гуляли по зоні, а поїхали додому, як стемніло. Коли вже майже доїхали додому, їх затримали працівники міліції та пограничкики.

В скоєному розкаюється.

Обвинувачений ОСОБА_2 свою вину визнав повністю та дав аналогічні покази. Пояснив,що знав,що вони в зоні обов"язкового відселення,що без перепусток та спеціального дозволу, дозиметричного контролю вивозити із зони нічого не можна. В скоєному розкаюється.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку обвинувачених,роз"яснивши їм наслідки даної статті, а саме: позбавлення можливості посилання в апеляційних скаргах на докази, які в судовому провадженні не вивчалися, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які визнаються обвинуваченими і ніким не оспорюють я. В добровільності їх позиції сумнівів у суду немає.

Згідно наданої характеристики по місцю проживання обвинувачений ОСОБА_1 та ОСОБА_2 характеризуються посередньо. У лікарів психіатра та нарколога на обліках не перебувають. Працездатні, які не працюють, в Центрі по безробіттю на обліку не перебувають.

Обставинами, які пом"якшують покарання обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд визнає щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , судом не виявлено.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд приймає до уваги ступінь і характер скоєного злочину, особу підсудних, обставини, які пом"якшують їх покарання, і вважає, що ОСОБА_2 за ст.15 ч.2, ст. 267-1 ч.3 КК України слід обрати покарання у вигляді штрафу; ОСОБА_1 -за ст.15 ч.2,267-1 ч.4 КК України - у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст. 267-1 КК України.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк .

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 зобов"язання в період іспитового строку не виїжджати без дозволу кримінально-виконавчої інспекції на постійне місце проживання за межі України, повідомляти ці інспекцію про зміну місця роботи і проживання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Міра запобіжного заходу досудовим слідством та в суді ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не обиралася.

Речові докази: - 465 кг металобрухту, який зберігається в відділі зони ЧАЕС, передати ДСП"Комплекс" для дезактивації та захоронення.

Кінну повозку повернути власнику.

Керуючись ст. ст. 374,376 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 15 ч.2, ст. 267-1 ч. 4 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3(три) роки позбавлення волі.

ОСОБА_2 визнати винним за ст. 15 ч.2, ст. 267-1 ч. 3 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 75 непоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що грошовому вираженні становить 1275 грн.,- на корсить держави.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначивши йому 2-річний іспитовий строк .

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 . зобов"язання в період іспитового строку не виїжджати без дозволу кримінально-виконавчої інспекції на постійне місце проживання за межі України, повідомляти інспекцію про зміну місця роботи і проживання.

Речові докази: - 465 кг металобрухту, який зберігається в відділі зони ЧАЕС, передати ДСП"Комплекс" для дезактивації та захоронення.

Кінну повозку повернути власнику.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд на протязі 30 днів.

Суддя: