В И Р О К
іменем України

29 жовтня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області :

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

законного представника - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

представника служби у справах дітей - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000564 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у сел. Комсомольське Зміївського району Харківської області, є громадянином України, має неповну середню освіту, не одружений, навчається в 9-класі Слобожанського ліцею № 1 Зміївської районної ради Харківської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у злочині, передбаченому частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

02 липня 2019 року близько 12:00 години в смт Слобожанському Зміївського району Харківської області ОСОБА_5 перебував у приміщенні Комунального підприємства КЗ "Слобожанський селищний палац культури", який розташований по вул. Ярослава Мудрого, буд. 12, де у нього виник умисел на таємне викрадення майна, що належить ОСОБА_4 , а саме портативної музикальної блютуз колонки "EXTREME JBL".

Того ж числа та часу, скориставшись тим, що інші особи у вказаному приміщенні відсутні і його дії ніким помічені не будуть, реалізуючи зазначений вище умисел, ОСОБА_5 шляхом вільного доступу таємно викрав належну ОСОБА_4 портативну музикальну блютуз колонку "EXTREME JBL", вартістю 556 грн 95 коп., чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Зазначеними діями ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна.

Викладені вище обставини кримінального провадження щодо місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення не оспорювалися учасниками судового провадження, які під час судового розгляду не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо вказаних обставин.

З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав себе винуватим у вчиненні крадіжки за вказаних вище обставин та показав, що у вказаний день перебував у приміщенні палацу культури, де допомагав прибирати будівельне сміття. Там також працював ОСОБА_4 , який мав із собою блютуз колонку. Він давно хотів придбати собі таку колонку, однак не мав коштів. Близько дванадцятої години, покидаючи приміщення палацу культури, він таємно викрав цю блютуз колонку та заховав її у підвалі. Приблизно через тиждень приїхав слідчий, який питав про колонку, і тоді він зізнався у крадіжці.

У вчиненій крадіжці щиро розкаявся, просив не призначати йому покарання, а застосувати примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері, зобов`язався реагувати на виховні заходи з боку матері і не вчиняти протиправних діянь.

Оцінивши докази, досліджені під час судового розгляду, які є належними, допустимими, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 є винуватим у таємному викраденні чужого майна, і його дії суд кваліфікує за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України.

Під час вирішення питання про призначення покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до вимог статей 65-67, 105 Кримінального кодексу України, судом враховано наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є злочином середньої тяжкості;

- обставини, що пом`якшують покарання, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 1, частини 2 статті 66 Кримінального кодексу України, якими визнаються: щире каяття обвинуваченого, що виявилося у критичному ставленні до вчиненого; активне сприяння розкриттю злочину шляхом надання показань про його обставини; відшкодування шкоди, шляхом повернення викраденого майна; вчинення злочину неповнолітнім; відсутність претензій з боку потерпілого, який заявив про це в суді;

- в цілому позитивні відомості про особу обвинуваченого, які містяться у досудовій доповіді щодо неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 від 15.10.2019 (а. п. 42-48); а також відомості про особу обвинуваченого, що містяться у письмових доказах, наданих сторонами, а саме, що неповнолітній ОСОБА_5 раніше не судимий (а. п. 64), на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував (а. п. 67), на обліку у лікаря загальної практики сімейної медицини смт Слобожанське не перебуває (а. п. 68) за місцем проживання характеризується, як особа на яку скарг не надходило (а. п. 65), за місцем навчання у Слобожанському ліцеї №1 має позитивну характеристику (а. п. 66), має задовільні умови для життя (а. п. 69, 70).

Відповідно до частин 1, 2 статті 105 Кримінального кодексу України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру: 1) застереження; 2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; 3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; 4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; 5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

Під час судового розгляду захисник ОСОБА_7 просив застосувати у відношенні обвинуваченого правила статті 105 КК України та передати його під нагляд матері на строк один рік.

У свою чергу, мати обвинуваченого - законний представник ОСОБА_6 підтримала позицію захисника та повідомила, що її син ОСОБА_9 після вчинення злочину виправився, реагує на заходи виховного впливу.

Прокурор ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_4 , представник служби у справах дітей ОСОБА_8 також вважали за можливе звільнити обвинуваченого від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру - передачі під нагляд матері.

З урахуванням сукупності зазначених вище відомостей: щодо ступеню тяжкості вчиненого злочину; відомостей викладених у досудовій доповіді органу пробації; обставин, що пом`якшують покарання; відсутності обставин, що обтяжують покарання суд визнав, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 на потребує застосування покарання, тому його належить звільнити від покарання та застосувати до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 примусові заходи виховного характеру - передачу під нагляд матері ОСОБА_6 на строк один рік.

Долю речового доказу належить вирішити у відповідності до вимог пункту 5 частини 9 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України (а. п. 72, 76).

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у злочині, передбаченому частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, та відповідно до частини 1 статті 105 Кримінального кодексу України звільнити його від покарання.

На підставі пункту 3 частини 2 статті 105 Кримінального кодексу України застосувати до неповнолітнього ОСОБА_5 примусовий захід виховного характеру - передачу його під нагляд матері ОСОБА_6 строком на один рік.

Речовий доказ у вигляді портативної музикальної блютуз колонки "EXTREME JBL", що передана на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , - вважати йому повернутою.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому, його законному представнику та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: ОСОБА_1