Справа № 216/6995/19
Провадження 1-кс/216/5495/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року м. Кривий Ріг
Слідчий суддя Центрально-Міського районного суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
скаржника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою в порядку ст. ст. 303, 307 КПК України на незаконну бездіяльність поліції Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області стосовно невнесення останніми відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В обґрунтування скарги зазначила, що 11 листопада 2019 року вона звернулась до Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою про вчинення злочину, а саме: факту повалення конституційного ладу, ст. 20, 65, 95 Конституції України і геноцид української нації, 46 мільйонів громадян України та тих кого вже немає із 55 мільйонів громадян України на 1991 рік, яке має ознаки складу злочину, передбаченого ст. 109 КК України. Вказану заяву було прийнято і зареєстровано в Журналі єдиного обліку за № 24185.
До теперішнього часу відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР так і не внесені. Вважає, що така бездіяльність співробітників Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області є незаконною та суперечить положенням ст. 214 КПК України.
Посилаючись на викладене, скаржник просила зобов`язати співробітників КВП ГУНП в Дніпропетровської області прийняти та невідкладно зареєструвати подану її заяву про вчинене кримінальне правопорушення від 11.11.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.
У судовому засіданні скаржник скаргу підтримала та просила її задовольнити у повному обсязі.
Представник Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, 20.11.2019 року надавши до суду письмові заперечення, в яких просив розгляд скарги проводити за його відсутності та відмовити у задоволенні скарги через відсутність предмету скарги, посилаючись на те, що висвітлені у заяві від 11.11.2019 року дані не містять об"єктивних фактів, що б свідчили про ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 109 КК України.
Дослідивши матеріали скарги та заслухавши думку скаржника, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Слідчим суддею встановлено, що 11 листопада 2019 року скаржник ОСОБА_3 звернулась до Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою про вчинення суддею Криворізького районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ознаками ст. 109 КК України, згідно її пояснень викладених в заяві остання розцінює дії судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області як спробу повалення конституційного ладу в Україні та наполягає на тому, що дії судді підпадають під ознаки злочину передбаченого ст. 109 КК України (а.с. 4-5).
Заява була отримана Криворізьким відділом поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області 11.11.2019 року, яку зареєстровано 11.11.2019 року до журналу Єдиного обліку заяв та повідомлень за № 24185, що підтверджується талоном - повідомленням єдиного обліку (а.с. 7) та письмовими запереченнями на скаргу від 12.07.2019 року долученими до матеріалів скарги (а.с. 12-13).
Листом Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 29 жовтня 2019 року скаржника було повідомлено про те, що відомості до ЄРДР згідно тексту заяви заявниці внесено не було, оскільки у змісті письмової заяви ОСОБА_3 є наявні ознаки умов, передбачених ч. 4 ст. 216 КПК України, тому матеріали ЖЄО Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області було направлено до територіального управління Державного бюро розслідування у м. Полтава (а.с. 8).
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і є предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та їх перелік, визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.
При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомленні потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.
Згідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.
Системний аналіз вищезазначених положень закону, дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне порушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.
Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
У заяві про вчинення кримінального правопорушення від 11.11.2019 року скаржницею ОСОБА_3 зазначено, що вона клопоче перед Криворізьким ВП ГУНП в Дніпропетровській області про відкриття кримінального провадження за спробу повалення конституційного ладу в Україні та просить внести відомості до ЄРДР про скоєння кримінального правопорушення передбаченого ст. 109 КК України суддею Криворізького районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 .
Так, відповідно до пункту 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Павлюлінець проти України» від 6 вересня 2005 року, суд повторює, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява № 37437/97). Таким чином, твердження скарги є несумісною ratione materiae з положеннями Конвенції і підлягає відхиленню відповідно до пунктів 3 та 4 статті 35 Конвенції.
Отже скаржнику не належить право на порушення кримінальної справи проти певної особи, в тому числі і внесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення злочину певною особою, а також у нього відсутнє право на реєстрацію повідомлення про злочин за бажаною ним кваліфікацією дій особи за диспозицією КК України, оскільки право на кримінально-правове переслідування конкретної третьої особи із обраною самостійно кваліфікацією скаржнику не гарантується положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини.
Нормами кримінально-процесуального законодавства України передбачено, які саме діяння є правопорушеннями (злочинами), в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать про ознаки певного злочину, то є підстави вважати таку заяву чи повідомлення саме заявою чи повідомленням про злочин і тільки такі заяви і повідомлення повинні вноситись до ЄРДР за відповідною правовою кваліфікацією. Якщо ж у повідомленнях чи заявах таких ознак немає, то вони не можуть вважатись такими, які підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Проте, подана скаржником до Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області заява про злочин від 11 листопада 2019 року за своїм змістом та суттю не є повідомленням про кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_3 не зазначено обставин, які б вказували на протиправний характер дій судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 , а твердження ОСОБА_3 є її суб"єктивна думка та зводиться до незгоди із винесеним рішенням по цивільній справі суддею Криворізького районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 .
Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 06.04.2016, № 139 (зареєстрований в Мінюсті України 05.05.2016 за № 680/28810), відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5статті 214 Кримінального процесуального кодексу України.
Положення ст.214 КПК України в свою чергу, перебувають у тісному взаємозв`язку з ч. 1 ст.2 та ст.11 КК України, згідно з якими підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою не будь-яких дій, а суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки конкретного складу злочину, кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відомостей до ЄРДР.
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 23.05.2001 № 6-рп, при здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону (частина перша статті 129 Конституції України). Виключно законами України визначаються судоустрій і судочинство. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процессуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

При дослідженні змісту повідомлення ОСОБА_3 про злочин встановлено, що його суть зводиться до незгоди заявника з процесуальним рішенням судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 , заперечення на яке може бути включено до апеляційної скарги. В скарзі відсутні передбачені ч. 5 ст.214 КПК України відомості та фактичні обставини, які могли б свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 109 КК України.
Власно сумніви скаржника щодо законності судового рішення та факт оскарження такого рішення в апеляційному порядку не є підставою для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування за ст. 109 КК України. Припущення заявника про спробу повалення конституційного ладу в Україні суддею Криворізького районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та ставленні до зазначених у повідомленні про злочини обставин, оскільки злочинність дій судді не підтверджується ніякими об`єктивними даними, а тому, підстав для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування не вбачається.
В цьому контексті необхідно враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин, серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших). Саме по собі припущення щодо повалення конституційного ладу в Україні суддею, не є свідченням вчинення злочину, оскільки суперечить визначальним засадам правового регулювання побудови та діяльності судової влади.
За таких обставин слідчий суддя вважає, що не внесення уповноваженою особою Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, відомостей до ЄРДР за повідомленням ОСОБА_3 від 11.11.2019 року засновано на нормах ч. 1 ст. 214 КПК України, ч. 1 ст.2 та ст.11КК України та п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 06.04.2016 № 139, оскільки повідомлення не свідчить про вчинення суддею Криворізького районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а тому скарга задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 124, 303, 304, 306, 307 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та оголошений 27 листопада 2019 року о 15.00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1