Провадження № 1-кп/161/1032/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 25 листопада 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілого - ОСОБА_10 ,

представника потерпілого - ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001331, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури 26.09.2019 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Луцька Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , українця, гр.України, з незакінченою вищою освітою, не одруженого, працюючого барменом бару-ресторану «Хатинка», не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , українця, гр.України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, студента Сумського державного університету, не одруженого, не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_5 , українця, гр.України, з загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 12 квітня 2019 року близько 16.30 год., за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_5 , перебуваючи на прибудинковій території будинку АДРЕСА_6 , умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно, використовуючи транспортний засіб марки IVECO державний номерний знак НОМЕР_1 , викрали автомобільний міст до транспортного засобу марки IVECO моделі EuroCargo, вартість якого, згідно висновку експерта №73 від 02.08.2019, становить 30 000 грн, металеву балку передньої підвіски до транспортного засобу марки Mersedes-Bens 815 вартістю 5 200 грн, автомобільний міст до транспортного засобу марки Mersedes-Bens 81 вартістю 13 000 грн, належні ОСОБА_10 , спричинивши останньому майнової шкоди на загальну суму 48 200 грн.

Крім того, обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , повторно, 17 квітня 2019 року близько 14.30 год., перебуваючи на прибудинковій території будинку АДРЕСА_6 , за попередньою змовою між собою та за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_6 , умисно, з корисливих мотивів, таємно, використовуючи транспортний засіб марки IVECO, державний номерний знак НОМЕР_1 , викрали автомобільний міст до транспортного засобу марки IVECO моделі EuroCargo, належний ОСОБА_10 , вартість якого, згідно висновку експерта №73 від 02.08.2019, становить 30 000 грн, спричинивши останньому майнової шкоди.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 , повторно, 19 квітня 2019 року близько 13.00 год., перебуваючи на прибудинковій території будинку АДРЕСА_6 , умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно, використовуючи транспортний засіб марки IVECO, державний номерний знак НОМЕР_1 , намагався викрасти міст до транспортного засобу марки IVECO моделі EuroCargo, вартістю 30 000 грн, належний ОСОБА_10 , однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки його дії були викриті ОСОБА_12 .

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, спрямованими на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а також вчинене повторно, скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185 КК України. Своїми умисними діями, спрямованими на таємне викрадення чужого майна, вчиненими повторно, однак не доведеному до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

ОСОБА_13 своїми умисними діями, спрямованими на таємне викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, а також вчиненого повторно, скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185 КК України.

ОСОБА_6 своїми умисними діями, спрямованими на таємне викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, цивільний позов не визнав, в зв`язку з добровільним відшкодуванням завданої матеріальної шкоди та не доведенням спричинення моральної шкоди, щодо витрат за надання правової допомоги покладався на розсуд суду. Суду дав показання, що в квітні 2019 року, перебуваючи на прибудинковій території за адресою АДРЕСА_6 , попередньо домовившись з ОСОБА_5 , на автомобілімарки IVECO, викрали 2 автомобільні мости до транспортного засобу, металеву балку передньої підвіски, які здали на скупку металобрухту, а отримані кошти поділили порівну. Через декілька днів за вказаною адресою спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 викрали автомобільний міст до транспортного засобу, який здали на скупку металобрухту, отримані кошти розділили між собою. Окрім того, 19 квітня 2019 року в обідню пору доби, також намагався повторно викрасти міст до транспортного засобу, однак був викритий на місці вчинення кримінального правопорушення. Вартість та кількість викраденого майна, що вказані в обвинувальному акті не заперечує. Матеріальні збитки, згідно пред`явленого обвинувачення, відшкодовані повністю, що стверджується квитанціями. У вчиненому щиро розкаявся, просив його суворо не карати.
Обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, визнав повністю, цивільний позов не визнав в зв`язку з добровільним відшкодуванням завданих матеріальних збитків, вважає, що моральна шкода не обґрунтована, щодо витрат за надання правової допомоги покладався на думку суду. Суду дав показання, що в квітні 2019 року, перебуваючи на прибудинковій території за адресою АДРЕСА_6 , попередньо домовившись з ОСОБА_4 , на автомобілімарки IVECO, викрали 2 автомобільні мости до транспортного засобу, металеву балку передньої підвіски, які здали на скупку металобрухту, а кошти розділили між собою. Через декілька днів за вказаною адресою разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 знову викрали автомобільний міст до транспортного засобу, використовуючи вищевказаний транспортний засіб. Вартість та кількість викраденого майна не заперечує. Збитки, згідно пред`явленого обвинувачення відшкодовані повністю. У вчиненому щиро розкаявся, просив його суворо не карати.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, визнав повністю, цивільний позов не визнав у зв`язку з добровільним відшкодуванням завданих збитків, відсутністю моральної шкоди, щодо витрат за надання правової допомоги покладався на розсуд суду. Суду дав показання, що 17 квітня 2019 року в обідню пору доби, перебуваючи на прибудинковій території за адресою АДРЕСА_6 , попередньо домовившись з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з використанням транспортного засобу марки IVECO, викрали автомобільний міст до транспортного засобу. Вартість викраденого майна, вказаного в обвинувальному акті не заперечує. Збитки, згідно пред`явленого обвинувачення, відшкодовані повністю. У вчиненому щиро розкаявся, просив його суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні повністю ствердив показання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожного зокрема, щодо фактичних обставин справи. Збитки відшкодовані частково, заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальних, моральних збитків та витрат на правову допомогу підтримує повністю, просить його задовольнити. Щодо міри покарання наполягав на найсуворішому покаранні обвинувачених.
Окрім повного визнання винуватості самими обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , їх винуватість у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушеннях, підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими за клопотанням учасників судового розгляду доказами.

Протоколом огляду місця події від 14.04.2019 стверджується, що місцем вчинення кримінального правопорушення була територія біля будинку за адресою: АДРЕСА_6 , де виявлено сліди волочіння на бетоні.

Вказане стверджується і протоколом огляду місця події від 17.04.2019 /з доданими фототаблицями/, де об`єктом огляду була прибудинкова територія за адресою: АДРЕСА_7 , звідки були викрадені речі, належні потерпілому.

Протоколом огляду місця події від 17.04.2019 /з доданими фототаблицями/ вбачається, що під час огляду території приватного підприємства, що спеціалізується по роботі з металом за адресою:м.Луцьк вул.Тютюника, 13, гр. ОСОБА_14 добровільно надав для огляду та було вилучено із камер відео спостереження відеозапис та два автомобільних мости із металу чорного кольору та червоного кольору. Встановлено, що саме за вказаною адресою було здано речі, що викрадались у потерпілого.
Вилучені речі (оптичний диск з відеозаписом та два автомобільні мости) оглянуто, згідно протоколу огляду від 20.04.2019. Згідно постанови від 18.05.2019 вищевказані речі визнано речовими доказами у даному провадженні та, передані на відповідне зберігання потерпілому ОСОБА_10 .
З протоколу огляду місця події від 17.05.2019, вбачається, що в приміщенні службового кабінету №404 Луцького ВП ГУНП у Волинській області, що за адресою м.Луцьк, вул.Грибоєдова, 2, гр. ОСОБА_15 добровільно надав компакт-диск, на якому записано відео фрагмент події вчинення кримінального правопорушення 17.04.2019 з камер відео спостереження, що за адресою: м.Луцьк вул.Клима Савури, 16.
Вилучені речі оглянуто, згідно протоколу огляду від 17.05.2019. Згідно постанови від 17.05.2019 вищевказані речі визнано речовими доказами у даному провадженні та, відповідно, залишено у матеріалах провадження.
З висновку експерта від №73 від 02.08.2019 вбачається, що вартість викрадених запчастин бувших у використанні згідно наданих довідок, до автомобіля «IVECO 130E18» 2001 року виготовлення, відповідно, автомобільного моста із металу з явними ознаками корозії та пошкодженням фарбовим покриттям, станом на 17 квітня 2019 становить 30000 грн та станом на 12 квітня 2019 становить 30000 грн.
Довідками, виданими ПП ОСОБА_16 стверджується вартість викрадених запчастин (на момент їх викрадення): заднього автомобільного моста до автомобіля марки Mersedes-Bens 814 13.000 грн., передньої підвіски з металу до автомобіля Mersedes-Bens 815 5200 грн., автомобільного моста до автомобіля марки IVECO моделі EuroCargo 30 000 грн.

Протоколами проведення слідчих експериментів від 30.07.2019, проведеного в присутності понятих, за участю ОСОБА_6 в присутності адвоката ОСОБА_7 , за участю ОСОБА_5 в присутності адвоката ОСОБА_9 , за участю ОСОБА_4 в присутності адвоката ОСОБА_8 , стверджуються обставини вчинення кожним із обвинувачених крадіжок. При цьому, такі їх показання повністю відповідають показаннями, даними безпосередньо в судовому засіданні та іншим здобутим та дослідженим у справі доказам.
Таким чином, суд вважає доведеною винуватість обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.2 КК України, обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, 15 ч.3 185 ч.2 КК України.
При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і дані про особу винних.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожного зокрема, відповідно до ст.66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння у розкритті злочинів, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожного зокрема, відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_4 є особою молодого віку, не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, матеріальна шкода, в розмірі пред`явленого обвинувачення відшкодована повністю, обвинувачений має постійне місце проживання та роботи, при цьому, вчинив умисні корисливі злочини, які, згідно ст.12 КК України, відносяться до категорії середньої тяжкості, потерпілий наполягає на його суворому покаранні, тому суд, призначає покарання в межах санкцій статей, у виді обмеження волі, з застосуванням ст.75 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 є особою молодого віку, не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, завдана шкода, відповідно до розміру пред`явленого обвинувачення - відшкодована, обвинувачений має постійне місце проживання та навчання, при цьому, вчинив умисні корисливі злочини, які, згідно ст.12 КК України, відносяться до категорії середньої тяжкості, потерпілий наполягав на суворому покарані,тому суд, призначає покарання в межах санкцій статті, у виді обмеження волі, з застосуванням ст.75 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 є особою молодого віку, не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, завдана шкода, відповідно до пред`явленого обвинувачення - відшкодована, обвинувачений має постійне місце проживання, де скарг на його поведінку не надходило, при цьому, вчинив умисний корисливий злочин (один епізод), який, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, потерпілий наполягав на суворому покарані, а тому суд, призначає покарання в межах санкцій статті, у виді обмеження волі, з застосуванням ст.75 КК України.
На думку суду, обрана міра покарання щодо кожного з обвинувачених, є необхідною та достатньою для їх виправлення та попередження вчинення ними нових правопорушень.

Згідно ст.1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими.

З п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року (із змінами внесеними постановами №5 від 25.05.2001 року, №1 від 27.02.2009 року) вбачається, що на осіб, які заподіяли моральну шкоду спільно (взаємопов`язаними, сукупними діями або діяли з єдиним наміром), покладається солідарна відповідальність по її відшкодуванню.

З п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року (із змінами внесеними постановами №7 від 08.07.1994 року, №11 від 30.09.1994, №15 від 25.05.1998 року, №9 від 24.10.2003 року) вбачається, що особи, які спільно заподіяли шкоду, діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими.

З врахуванням наведеного та з досліджених матеріалів в сукупності, суд вважає, що оскільки обвинувачені діяли з єдиним наміром, їхніми взаємопов`язаними діями було спричинено матеріальної та моральної шкоди потерпілому, тому повинні нести солідарну відповідальність в цій частині.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» від 07.07.1995 №11, у справі, у якій засуджено декілька осіб, судові витрати визначаються у певних частках з врахуванням ступеню вини та майнового стану кожного із засуджених.

На підставі ст.ст.128, 129 КПК України, ст.1166, 1167 ЦК України цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 про відшкодування завданої матеріальної, моральної шкоди та витрат на правову допомогу задовольнити частково:

-стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 10 000 (десяти тисяч) грн.
-стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_10 по 2593 (дві тисячі п`ятсот дев`яносто три) грн 16 (шістнадцять) коп., з кожного, витрат на правову допомогу.

В решті позовних вимог - відмовити.

Відмовляючи в позові потерпілого в частині відшкодування матеріальної шкоди суд виходив із того, що майнова шкода частково відшкодована шляхом повернення частини викраденого майна в сумі 60 000 грн., а також, відповідно до ступеню вини кожного обвинуваченого, в межах пред`явленого обвинувачення, визнаного судом доведеним, відповідно до ст.337 КПК України, а також того, що решта спричиненої шкоди, в сумі 18 200 грн, відшкодована добровільно, що стверджується поданими квитанціями та поясненнями учасників судового провадження.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходив з засад розумності, виваженості, справедливості та вважає, що визначена сума моральної шкоди, з врахуванням ступеню спричиненої шкоди, відповідає обсягу та характеру спричинених страждань потерпілого та характеру вимушених змін у його життєвих стосунках.

Приймаючи рішення щодо стягнення витрат за надання правової допомоги суд виходив із того, що їх розмір та повна оплата стверджуються квитанцією до прибуткового касового ордеру №4 від 09.10.2019.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, залишити за належністю законному володільцеві та у матеріалах кримінального провадження.
Спеціальна конфіскація автомобіля марки IVECO державний номерний знак НОМЕР_1 судом, у відповідності до ст.96-2 ч.1 п.4 КК України, судом не застосовується, оскільки власником даного транспортного засобу є гр. ОСОБА_17 , який не знав про його незаконне використання, оскільки протилежного суду не доведено.

Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 відповідно до участі кожного з них у вчиненні кримінального правопорушення, в межах обвинувачення, визнаного судом доведеним, з врахуванням того, що дана експертиза проводилась для визначення вартості майна по епізодах вчинення кримінального правопорушення 12 та 17 квітня 2019.

Арешт, накладений на майно ухвалами слідчого судді від 10.05.2019, 01.08.2019, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, зняти.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.185 ч.2, ст.15 ч.3 ст.185 ч.2 КК України та призначити покарання:
-за ст.185 ч.2 КК України - 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі;
-за ст.15 ч.3 ст.185 ч.2 КК України 1 (один) рік обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання - 2 (два) роки обмеження волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.185 ч.2 КК України та призначити покарання 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:
-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.185 ч.2 КК України та призначити покарання 1 (один) рік обмеження волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:
-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 про відшкодування завданої матеріальної, моральної шкоди та витрат на правову допомогу задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 10 000 (десяти тисяч) грн.
Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_10 по 2593 (дві тисячі п`ятсот дев`яносто три) грн 16 (шістнадцять) коп., з кожного, витрат на правову допомогу.

Речові докази:
-2 автомобільні мости із металу, які передані на відповідне зберігання, залишити за належністю законному володільцеві потерпілому ОСОБА_10 ;
-компакт диск марки «Arita» із відеофрагментами, оптичний диск для лазерних систем зчитування інформації DVD-R «RW» із записаними на ньому фрагментами відеозаписів з камер відеоспостереження на приватній території, оптичний диск для лазерних систем зчитування інформації DVD-R «HP» із записаними на ньому фрагментами відеозаписів з камер відеоспостереження на прибудинковій території залишити у матеріалах кримінального провадження;
-автомобіль марки «IVECO», модель 49.10 номер кузова № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_18 залишити за належністю законному володільцеві ОСОБА_17 .

Арешт, накладений на майно ухвалами слідчого судді від 10.05.2019, 01.08.2019, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, зняти.

Стягнути з обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в доход держави по 209 (двісті дев`ять) грн 34 (тридцять чотири) коп., з кожного, судових витрат у справі за проведення автотоварознавчої експертизи.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1