Ухвала
Іменем України

25 листопада 2019 року
м. Київ
провадження № 51-5824 ск 19

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 5 квітня 2019 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 11 листопада 2019 року.

Суть питання та встановлені судом обставини

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд у касаційному порядку вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 5 квітня 2019 року та ухвали Запорізького апеляційного суду від 11 листопада 2019 року.

Мотиви Суду

Статтею 427 КПК України встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. При цьому відповідно до ст. 438 КПК України підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Разом із цим, за вимогами ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, передбачені ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

У касаційній скарзі зазначається, що постановлені судові рішення підлягають скасуванню через їх незаконність. Разом з цим, скаржник не вказує на конкретні порушення закону, передбачені ст. 438 КПК України. Зміст поданої скарги зводиться до оскарження фактичних обставин справи, аналізу досліджених судом доказів, яким засуджений ОСОБА_4 дає власну оцінку, відмінну від тієї, яку надали цим доказам суди першої та апеляційної інстанції, та вказівки на неповноту судового розгляду, що з огляду на вимоги як ст. 438, так і ст. 433 КПК України, не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Статтею 427 КПК України встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, ч. 5 ст. 427 КПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. Усупереч вищезазначеної вимоги скаржник не долучив копії оскаржуваних судових рішень.

Відсутність оскаржуваного рішення позбавляє Суд можливості переконатись у існуванні такого рішення, перевірити дотримання строків касаційного оскарження, а також прийняти рішення щодо відкриття касаційного провадження чи відмовити у відкритті.

Ураховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне скаргу засудженого залишити без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків - п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

З цих підстав Суд постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 5 квітня 2019 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 11 листопада 2019 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_3