ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/819/613/19 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: застосування запобіжного заходу Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Херсонського апеляційного суду матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Цюрупинського районного суду Херсонської області від 01 листопада 2019 року, якою відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 21 до 07 години та покладено певні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України,

ВСТАНОВИЛА:
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 , переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи за місцем свого проживання :а адресою: АДРЕСА_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, незаконно придбав, шляхом збору кущів рослин роду коноплі, які вирощував за місцем свого проживання на території домоволодіння, які у подальшому частково подрібнив та висушив, тим самим незаконно виготовив особливо-небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, який незаконно зберігав з метою збуту за місцем свого проживання, а саме, на подвір`ї та у автомобілі «Volvo V 70 СХ» р.н. НОМЕР_1 , до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції в ході проведення санкціонованого обшуку 30.10.2019 року.

Слідчий СВ Олешківського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області звернувся до слідчого судді Цюрупинського районного суду Херсонської області з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в задоволенні зазначеного клопотання слідчого відмовлено та обрано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 21 до 07 години та покладено певні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погодившись з рішенням слідчого судді, прокурор подав на нього апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована доводами про істотне порушення судом вимог КПК України при розгляді клопотання.

Зокрема, апелянт вказує про безпідставність висновків суду про недоведеність прокурором того, що інші запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, на думку апелянта, судом не враховано те, що наявність ризиків, передбачених п.п.п. 1, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується наявністю вагомих доказів, про вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, за яке законом передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком від 9 до 12 років.

Крім того, ОСОБА_8 , офіційно не працевлаштований, джерел заробітку не має, тяжкими хворобами не хворіє, має задовільний стан здоров`я, має можливість для виїзду за межі території України з метою переховування від органів досудового розслідування та суду.

Також , на думку апелянта, судом не надано належної оцінки тому, що підозрюваний здійснював свою злочинну діяльність відкрито за місцем свого проживання, фактично вирощував рослини роду коноплі, які у подальшому зібрав та виготовив із них наркотичний засіб у особливо великих розмірах, що свідчить про систематичну злочинну діяльність направлену на збут наркотичних засобів, його підвищену суспільну небезпечність, наявність злочинних зв`язків.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінально-процесуального закону.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у тому разі, якщо жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, зокрема не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не зможе запобігти його спробам вчинити інші кримінальні правопорушення.
Відповідно до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1.наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2.наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею:- 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3.недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику ас . ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч.2 вказаної норми, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про: відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Частиною 4 ст.194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Як вбачається з матеріалів провадження, 03.10.2019 року відомості про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, були внесені до ЄРДР за № 0001462, а 30.10.2019 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

На даному етапі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження та зазначені в клопотання слідчого і оскаржуваній ухвалі, а саме: - даними рапорту оперуповноваженого УПН ГУНП в Херсонській області; - протоколи обшуку від 30.10.2019 року; - постановою про визнання речовин речовими доказами; - іншими матеріалами провадження в їх сукупності.

Зважаючи на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні 2 малолітніх дітей, постійне місце проживання, раніше не судимий, слідчий суддя вірно дійшов висновку про те, що прокурором не доведено обставини передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а тому, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, з чим погоджується і колегія суддів.

Відповідно до п.п. З, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини, зокрема справу «Харченко проти України» від 10.02.2011р., в яких Європейським судом з прав людини вкладено принципи, що їх дотримується суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме тримання під вартою до вирішення питання про винуватість особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі, у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення, а також п.З Рішення Конституційного Суду України № 14-рп/2003 від 8 липня 2003 року, у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу, згідно з яким тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу.
Таким чином, слідчий суддя дотримався вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З огляду на викладене безпідставними є доводи апеляційної скарги прокурора про не взяття слідчим суддею до уваги ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також даних про особу підозрюваного, оскільки саме з урахуванням та зазначенням в оскаржуваній ухвалі цих відомостей були прийняте процесуальне рішення.

Крім того, покладені на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, на думку колегії суддів, на даному етапі, можуть в повній мірі запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 .

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи, в яких прокурор просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України при розгляді клопотання не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора, залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Цюрупинського районного суду Херсонської області від 01 листопада 2019 року, якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 21 до 07 години та покладено певні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України - без змін.

Ухвала набуває законної сили негайно та оскарженню не підлягає.
Головуючий: (підпис)
Судді: (підпис) (підпис)
З оригіналом згідно.
Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2