печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка звернулась зі скаргою ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність заступника Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 яка полягає у нерозгляді скарги на дії прокурора у рамках кримінального провадження № 0001818 від 10.08.2018,-

ВСТАНОВИВ:

19.09.2019 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність заступника Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , яка полягає у нерозгляді скарги на дії прокурора у рамках кримінального провадження № 0001818 від 10.08.2018.
В обґрунтування своїх доводів суб`єкт оскарження вказує, що неналежне виконання свої процесуальних обов`язків прокурором і слідчим у кримінальному провадженні № 0001818 від 10.08.2018, неприйняття процесуальних рішень і непроведення слідчих дій у розумні строки стали підставою для звернення до суду.

Особа, якою подано скаргу ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримали та просили задовольнити, з підстав наведених у ній.
Представник Генеральної прокуратури України у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином. Заступник начальника третього відділу процесуального керівництва управління наглядової діяльності Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України радник юстиції ОСОБА_5 на електронну адресу суду направив клопотання про розгляд скарги за його відсутності.
Вивчивши скаргу, заслухавши пояснення особи, яка звернулась зі скаргою та дослідивши письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Відповідно до п. 9-1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.
Згідно ч.1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків з урахуванням того, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та у такому відстоюванні прав останні є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, в ході судового розгляду, з огляду на те, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, установив таке.
Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Києві, розслідується кримінальне провадження №0001818, у якому ОСОБА_3 з 10.08.2018 є підозрюваним. Процесуальне керівництво у провадженні здійснюють прокурори Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України.
Протягом тривалого часу ОСОБА_3 направлялись заступнику Генерального прокурора України ОСОБА_4 скарги в порядку ст.308 КПК України про надання прокурору у кримінальному проваджені №0001818 вказівок щодо проведення значної кількості непроведених раніше у провадженні слідчих дій, з метою перевірки обставин, що мають важливе значення для розслідування та встановлення істини у провадженні.
У задоволенні всіх клопотань прокурором та слідчим відмовлено, що і стало підставою для звернення в порядку ст.308 КПК України до прокурора вищого рівня. Саме ОСОБА_4 підписані всі постанови про визначення підслідності та створення групи прокурорів у кримінальному проваджені №0001818. Відповідно, прийняття процесуального рішення за скаргами ОСОБА_3 згідно з ст.ст.36, 308 КПК України, відноситься до його виключної компетенції.
Так, заявником в період з 19.08.2019 направлялись наступні скарги, зареєстровані в приймальні громадян Генеральної прокуратури України 19.08.2019 - за № 25, 22.08.2019 - за № 31, 23.08.2019 - за № 46, 23.08.2019 - за № 45, 27.08.2019 - за № 19, 27.08.2019 - за № 20.
При цьому заступником Генерального прокурора України ОСОБА_4 не вчинено дій, передбачених ст.308 КПК України, та не прийнято відповідного процесуальне рішення.
Разом з тим, при зверненні до приймальні громадян ОСОБА_3 стало відомо, що його попередні скарги в порядку ст.308 КПК України розглядались працівниками Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України, у т.ч. керівником ГІ ГПУ ОСОБА_6 , тобто особою, яка взагалі не має будь яких процесуальних повноважень у кримінальному провадженні №0001818,
Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ч.1ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
В рішенні ЄСПЛ «Яременко проти України» суд зазначив, що розслідування скарг має бути незалежним, безстороннім, і при цьому компетентні органи повинні діяти зі зразковою сумлінністю.
У п. 33 Рішення ЄСПЛ у справі «Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands» від 27.10.1993 року та у п. 38 Рішення ЄСПЛ у справі «Аnkel v. Switzerland» від 23.10.1996 року закріплено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Положеннями ст. 83 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до положень ст. 308 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.
Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, а слідчий суддя виключно в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції.
Разом з цим, поняття розумний строк досудового розслідування є оціночним і визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування кримінального правопорушення. Визначення розумного строку досудового розслідування залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність кримінального провадження, кількість слідчих (процесуальних) дій, число потерпілих та свідків, необхідність проведення експертиз та отримання висновків тощо.
Пунктом 9-1 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.
Частиною 3 статті 110 КПК України передбачено, що рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Отже, з аналізу вищенаведених норм вбачається, що у пункті 9-1 частини 1статті 303 КПК України законодавцем передбачено оскарження процесуального рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування, викладене саме у формі постанови.
Проте всупереч вказаному, заявником до матеріалів скарги не долучено процесуального рішення у формі постанови про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків під час досудового розслідування, з чого вбачається, що предмет оскарження в порядку п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України, відсутній.
Наряду із вказаним, слідчий суддя приймає до уваги, що у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства слідчим суддею встановлено предмет оскарження, що досудове розслідування кримінального провадження здійснюється без дотримання розумних строків уповноваженими особами Генеральної прокуратури України.
Відтак, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення скарги у даній частині та відповідно зобов`язання заступника Генерального прокурора України або іншу посадову особу Генеральної прокуратури України, що є прокурором вищого рівня над процесуальним керівником в рамках кримінального провадження № 0001818 від 10.08.2018 розглянути скарги на недотримання розумних строків від 19.08.2019 вх. № 25, 22.08.2019 вх. № 31, 23.08.2019 вх. № 46, 23.08.2019 вх. № 45, 27.08.2019 вх. № 19, 27.08.2019 вх. № 20 в порядку ст. 308 КПК України протягом трьох днів, та повідомити заявника про результат розгляду.
Окрім цього, заявник просить визнати бездіяльність заступника Генерального прокурора України ОСОБА_4 в частині ненадання вказівок прокурору у кримінальному провадженні № 0001818 від 10.08.2018 та наданні ОСОБА_3 відповідей про прийняті за заявами (скаргами) в порядку ст. 308 КПК України процесуальні рішення, неправомірною, оскільки, згідно з ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатом розгляду скарги може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити чи вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги, а відтак у задоволенні вказаної вимоги слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 26, 83, 110, 280, 283,303-304,306-307,308, 309, 369-372,376 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність заступника Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 яка полягає у нерозгляді скарги на дії прокурора у рамках кримінального провадження № 0001818 від 10.08.2018 задовольнити частково.
Поновити строк подання скарги ОСОБА_3 на бездіяльність заступника Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , яка полягає у нерозгляді скарги на дії прокурора у рамках кримінального провадження № 0001818 від 10.08.2018.

Зобов`язати заступника Генерального прокурора України або іншу посадову особу Генеральної прокуратури України, що є прокурором вищого рівня над процесуальним керівником в рамках кримінального провадження № 0001818 від 10.08.2018 розглянути скаргу на недотримання розумних строків від 19.08.2019 вх. № 25, 22.08.2019 вх. № 31, 23.08.2019 вх. № 46, 23.08.2019 вх. № 45, 27.08.2019 вх. № 19, 27.08.2019 вх. № 20 в порядку ст. 308 КПК України протягом трьох днів, та повідомити заявника про результат розгляду.
В решті вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1