У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/3357/19

№ 1-кс/183/1326/19

11 червня 2019 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бузова Києво-Святошинського р-ну Київської обл., громадянина України, який проходить військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», неодруженого, маючого середньо-спеціальну освіту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

встановив :

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по особовому складу) від 20 травня 2015 р. солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини, яка дислокується в АДРЕСА_2 .

За наведених обставин, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, відповідно до ст. ст. 11, 12, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, про все що сталося з ним доповідати безпосередньому командиру.

Відповідно до Закону України про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» статті 1 Закону України «Про Оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. У відповідності до нової редакції статті 407 КК України внесеної Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі військові злочини» опублікованої у журналі Голос України від 17.03.2014 № 39, військовослужбовець солдат ОСОБА_4 вчинив злочин в умовах особливого періоду.

Однак, 4 січня 2016 р. солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження служби, не з`явився вчасно на службу з відпустки до військової частини польова пошта НОМЕР_1 без поважних причин, свої службові обов`язки не виконує, час проводить на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляє до теперішнього часу.

Дії солдата ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_4 , мотивуючи тим, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Про наявність ризику, передбаченого п. 1 п.3, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду у даному кримінальному провадженні оскільки останній фактично за місцем реєстрації не проживає. Також незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні: у зв`язку із тим, що орган розслідування вважає, що ОСОБА_4 в подальшому може, як у спосіб погроз так і реально незаконно впливати на свідків, а саме на ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється: у зв`язку з тим орган розслідування вважає, що існують ризики, що ОСОБА_4 продовжить вчинення кримінального правопорушення в якому він підозрюється, оскільки на даний час ОСОБА_4 не має наміру повертатися до військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання в його відсутність.

Підозрюваний ОСОБА_4 на виклик суду в судове засідання не з`явився.

Суд, дослідивши заявлене клопотання у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України вважає його не обґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню.

Суд встановив порушення закону у клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як згідно ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю підозрюваного.

Судом відповідно до ст. 187 КПК України здійснено судовий виклик підозрюваного, але він не з`явився і суд позбавлений можливості провести судовий розгляд без підозрюваного, також суд позбавлений права винести ухвалу про привід підозрюваного, оскільки прокурор вказав, що місце знаходження підозрюваного не відомо, сам він знаходиться в розшуку. При таких обставинах у слідчого та прокурора залишається право приймати інші процесуальні рішення щодо затримання підозрюваного та обрання інших заходів впливу. Крім того, як вбачається з самого клопотання, підозрюваному ОСОБА_4 не повідомлено про підозру.

Такі порушення вимог КПК України позбавляють суд можливості розглянути подання по суті. Відмова в розгляді подання не позбавляє слідчого та прокурора звернутися до суду після усунення порушень закону з клопотанням про обрання запобіжного заходу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 183, 187,193 КПК України, суд,

постановив :

в задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1