УХВАЛА
21 травня2019 року
м. Київ
справа № 278/1306/17
провадження № 51-2490впс19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
заучастю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення до іншого суду апеляційної інстанції матеріалів кримінального провадження № 0001488 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК),

встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення матеріалів кримінального провадження до іншого суду апеляційної інстанції.

У клопотанні захисник зазначає, щовироком Житомирського районного суду Житомирської області від24 квітня 2019 року ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 286 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки. Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України від 22 грудня 2016 року «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_6 звільнено від відбування призначених основного і додаткового покарань. 7 травня 2019 року в інтересах ОСОБА_6 до суду першої інстанції ним подано апеляційну скаргуна вказаний вирок, а 10 травня 2019 року доповнення до неї. Разом з цим, як вбачається з інформації сайту «Судова влада»13 травня 2019 року в порушення вимог ст. 397 КПК судом першої інстанції вказане провадження передано до Житомирського апеляційного суду. Враховуючи особливості та складність цієї справи, а також обсяг порушень які, на думку захисника, були допущені органом досудового розслідування і судом першої інстанції, він вважає, що апеляційний розгляд провадження буде тривалим. Зогляду на те, що обвинувачений ОСОБА_6 проживає у м. Києві, а потерпілі у кримінальному провадженні також проживають за межами м. Житомира, що на переконання захисника є виключними обставинами, просить Верховний Суд вирішити питання про направлення кримінального провадження з Житомирського апеляційного суду до іншого суду апеляційної інстанції, а саме до Київського апеляційного суду.

Сторонаму справі було належним чином повідомленопро час та місце розгляду клопотання, однак вони, крім захисника ОСОБА_5 , у судове засідання вони не прибули, що не перешкоджає його розгляду.

Заслухавши доповідь судді,пояснення захисника на підтримку свого клопотання, вивчивши матеріалипровадження, обговоривши наведені у клопотанні доводи, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання захисника задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 КПК до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності розгляду справи може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо неможливо утворити склад суду для судового розгляду.
У клопотанні захисника не наведено обґрунтованих мотивів, які би, з урахуванням положень ч. 1 ст. 34 КПК, вказували на наявність у справі виняткових обставин, та були підставами для передачі матеріалів кримінального провадження до іншого суду апеляційної інстанції. Як убачається з матеріалів справи, за межами Житомирської області проживають тільки обвинувачений та його захисник, а інші учасники проживають у межах вказаної області. Передача матеріалів кримінального провадження до апеляційного судуіншої області ускладнить явку решти учасників до суду апеляційної інстанції та може створити перешкоди у забезпеченні оперативності та ефективності розгляді справи цим судом у розумні строки. Разом з тим, проживання за межами Житомирської області лише обвинуваченого та захисника не є тією обставиною, яказа правилами згаданої норми могла би вважатися винятковим випадком та слугували приводом для передачі справи до іншого суду апеляційної інстанції, а тому правових підстав для задоволення клопотання колегія суддів не вбачає.

Інші наведені у клопотанні захисника доводи про порушення судами першої та апеляційної інстанцій вимог ст. 397 КПК до компетенції Верховного Суду при вирішенні питання в порядку ст. 34 КПК не відносяться, а тому Судом не розглядаються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 34, 441 КПК, Верховний Суд

ухвалив:
Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення до іншого суду апеляційної інстанції матеріалів кримінального провадження №0001488 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК.

Ухвала є остаточноютаоскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3