Житомирський апеляційний суд
Справа №296/4175/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія зап. захід Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року м. Житомир
Житомирський апеляційний суд у складі суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Житомирі апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02 травня 2019 року щодо

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Новоград-Волинський Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, у кримінальному провадженні №0000085,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
в апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02.05.2019, якою відмовлено у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_7 та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків. Постановити нову ухвалу, якою продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 строком на 60 діб.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню в частині відмови у продовженні застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 .

Послалась на те, що слідчий суддя не взяв до уваги те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Також, судом не враховано те, що підозрюваний знайомий з потерпілим та іншими свідками у провадженні, у тому числі не допитаними на теперішній час, та може вплинути на їх показання.

Зазначила, що незважаючи на те, що підозрюваному заборонено спілкуватися з потерпілим та свідками, це не виключає можливості впливу на потерпілого та свідків через сторонніх осіб, оскільки в такому випадку підозрюваний не ізольований від суспільства та здатен спілкуватися з іншими особами. Вказала, що застосування жодного іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігання переліченим вище ризикам.

Вважає, що слідчий суддя відповідно до п.2 ч.1 ст.411 КПК України не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, та неналежним чином оцінив ті ризики, на які послався слідчий у своєму клопотанні та обґрунтував прокурор у судовому засіданні.

На апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 від захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 надійшли письмові заперечення в яких просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02 травня 2019 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02 травня 2019 року відмовлено у продовженні строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .
Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 такі процесуальні обов`язки:
1)заборонено цілодобово залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 ;
2)прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду;
3)не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
4) утримуватися від спілкування із свідками, потерпілим та іншими особами у кримінальному провадженні № 0000085 з приводу обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення;
5)здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.
Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Виконання ухвали доручено органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Контроль за виконанням ухвали покладено на особу, що здійснює розслідування у даному провадженні.
Ознайомлено підозрюваного під розпис з ухвалою суду.
Визначено строк дії обов`язків впродовж двох місяців з моменту оголошення ухвали.
Звільнено підозрюваного ОСОБА_7 з під варти суду та зобов`язано після звільнення з під варти прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Органами досудового розслідування встановлено, що в період з грудня 2018 року по початок березня 2019 року ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 та іншими невстановленими слідством особами, під надуманим приводом щодо заборгованості перед неіснуючою особою, інтереси якої, з їх слів вони представляють, маючи намір на незаконне вимагання передачі чужого майна ОСОБА_10 , бажаючи незаконно збагатитись шляхом погроз та вимагання чужого майна, діючи у рамках спільної злочинної змови, почали періодично телефонувати та приїжджати до останнього, таким чином усно, а також особисто під час зустрічі незаконно висловлювали вимог) щодо передачі їм грошових коштів в сумі 3000 доларів США, з погрозою застосування фізичного насильства до ОСОБА_10 , та безпосереднім застосуванням фізичного насильства.
Після чого, 06.03.2019 близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_7 , маючи умисел на отримання чужого майна шляхом вимагання, призначили зустріч ОСОБА_10 на АЗС "БРСМ", що за адресою: Житомирська область, місто Новоград-Волинський. вул. Житомирська. 146 куди прибули у цей же день та час на автомобілях марки DAEWOO LANOS д.р.н. НОМЕР_1 та «ПЕЖО 607» р.н. НОМЕР_2 , де погрожуючи застосуванням фізичної сили, у черговий раз висловили ОСОБА_10 незаконну вимогу передачі грошових коштів в сумі 2000 доларів США, в свою чергу усвідомлюючи та сприймаючи пред`явлені погрози як реальні, ОСОБА_10 передав останнім грошові кошти в сумі 800 доларів США.
Цього ж дня, близько 15 години ОСОБА_7 та ОСОБА_11 були затримані працівниками правоохоронних органів на території автозаправки «БРСМ». за адресою: Житомирська область, м. Новоград-Волинський. вул. Житомирська 146 після фактичного отримання від потерпілого ОСОБА_10 грошових коштів в сумі 800 доларів США.
06.03.2019 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, у порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_7 та в цей же день йому оголошено про підозру у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.
Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 07.03.2019 до ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави, строк дії якого закінчується 05.05.2019 о 15-00 год.
Завершити досудове розслідування до вказаного строку не можливо, оскільки необхідно провести ряд слідчих дій, отримати висновки експертиз, здійснити перегляд грифів секретності матеріалів негласних слідчо-розшукових заходів тощо, слідчий звернувся до суду із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 до 04.07.2019 року.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, заперечення підозрюваного та його захисника проти доводів апеляційної скарги, які вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.4,5 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою. Суд, розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, повинен керуватися також і положеннями ст.177,178 КПК України.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України суд, при обранні та продовженні запобіжного заходу, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини справи, в тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність у нього родини, утриманців; вік та стан здоров`я підозрюваного, його характеризуючи дані.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя послався на положення ст.183 КПК України, відповідно до якої тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовуються виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що орган досудового розслідування не зміг довести суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Зазначений у клопотанні перелік слідчих дій, які необхідно слідчому провести (отримати висновки експертиз, здійснити перегляд грифів секретності матеріалів негласних слідчо-розшукових заходів, повідомити кінцеву підозру, виконати вимоги ст.290 КПК України), не є такими, на які підозрюваний може будь-яким чином вплинути.

Під час розгляду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_7 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не зазначено та прокурором в судовому засіданні не доведено.

Крім того, слідчим суддею враховано те, що підозрюваний раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про можливість застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з чим погоджується і колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги прокурора стосовно того, що слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання про продовження строку щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не прийняв до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , та покарання, яке він має понести у разі визнання його винним, є безпідставними.
У п.52 рішення Європейського суду з прав людини у справі Ливада проти України від 26 червня 2014 року Суд вказує, що аргументи за і проти звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою. Така позиція є усталеною практикою ЄСПЛ ( рішення у справі "Доронін проти України", Осипенко проти України", Харченко проти України").
Доводи, на які послався в апеляційній скарзі прокурор, не можуть бути підставами для скасування судового рішення та прийняття нової ухвали про продовження строку щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки були враховані судом при прийнятті рішення, в зв`язку з чим до підозрюваного застосовано наступний за суворістю запобіжний захід, який, на думку колегії суддів, співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками.

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що при постановленні оскаржуваної ухвали були допущені порушення норм кримінального процесуального законодавства, які могли б стати підставою для її скасування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407,422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02 травня 2019 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: