УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання начальника відділення СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0003630 від 18.10.2019 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Майорське, Захар`івського району, Одеської області, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в ході досудового розслідування встановлено, що 05.08.2019 о 3:45 годині, ОСОБА_7 познайомився в соціальній мережі «Інстаграм» з неповнолітньою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою у подальшому почав підтримувати дружні стосунки за допомогою смс-переписки та відео спілкування в межах зазначеної соціальної мережі, яке тривало до останнього часу.

В подальшому, 17.10.2019, приблизно 22:30, друзі ОСОБА_7 , а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , приїхали на автомобілі марки ВАЗ 2101 червоного кольору д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 та побачили на вул. Заводській в м. Біляївка Одеської області неповнолітніх ОСОБА_8 та її подругу ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Впізнавши ОСОБА_8 , як подругу по соц-мережі «Інстаграм» їх спільного знайомого ОСОБА_7 , вони запропонували їй та її подрузі ОСОБА_13 , поїхати з ними до міста Одеса, з метою відпочити та зустрітися із ОСОБА_7 , на що останні надали свою згоду. Після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_13 сіли у вищевказаний автомобіль та разом із зазначеними хлопцями приїхали в будинок АДРЕСА_2 , де знаходився ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , проводячи своє дозвілля шляхом споживання алкогольних напоїв.

Перебуваючи за вищевказаною адресою, всі вищезазначені особи у тому числі неповнолітні ОСОБА_8 та ОСОБА_13 в період часу з 24 години 17.10.2019 по 02 годину 18.10.2019 спілкувалися у приміщенні кухні.

18.10.2019, приблизно о 2 годині, точний час в ході слідства не встановлений, неповнолітній ОСОБА_8 стало зле та ОСОБА_7 відвів її у спальну кімнату, де залишив саму на ліжку відпочивати, а інші особи перебували в приміщенні кухні, в тому числі і її подруга неповнолітня ОСОБА_13 , де продовжували спілкування. В цей час, хтось із вищевказаних чоловіків зайшов до спальної кімнати та почав намагатися зґвалтувати ОСОБА_8 , але остання прокинулася та почала кричати. Після чого, всі вищевказані особи, які знаходилися в той час у будинку, прибігли до приміщення спальної кімнати, де перебувала неповнолітня потерпіла ОСОБА_8 та невстановлена слідством особа чоловічої статі, яка намагалася зґвалтувати потерпілу.

В той же час, перебуваючи у приміщенні спальної кімнати, за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 , діючи умисно, спільно у злочинній змові з ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , з мотивів задовольнити власну статеву пристрасть природним способом, ОСОБА_10 застосував фізичне насильство, нехтуючи правом на статеву свободу, статеву недоторканість, волю, честь і свободу особи, діючи проти волі потерпілої, подолавши її опір шляхом заподіянні перед цим тілесних ушкоджень шляхом удару правої руки під ліве око потерпілої, вчинив з потерпілою ОСОБА_8 насильницький статевий акт природнім способом, а саме насильницькі дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в її тіло з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої. Всі інші в той час вийшли із кімнати, залишив їх самих, усвідомлюючи, що ОСОБА_10 вчинює відносно неповнолітньої ОСОБА_8 зґвалтування, так як остання кричала та благала відпустити її. Після чого, ОСОБА_10 покинув кімнату та до неї по черзі почали заходити ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , які вчинили дії сексуального характеру з неповнолітньою потерпілою ОСОБА_8 , пов`язані із вагінальним проникненням в її тіло з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої, таким чином зґвалтувавши її.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, з метою запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.
Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення поданого клопотання, зазначивши, що стороною обвинувачення не було доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, його підзахисний має міцні соціальні зв`язки, оскільки останній має постійне місце проживання, цивільну дружину, багатодітну сім`ю. Підозра неконкретизована, у ній відсутні конкретні дії, які міг вчинити його підзахисний. В цілому, така підозра є необґрунтованою. З огляду на викладене, просив відмовити в задоволенні клопотання сторони обвинувачення та застосувати відносно його підзахисного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави.
Підозрюваний в судовому засіданні з пред`явленою йому підозрою не погодився, просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 25.10.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, за кваліфікуючими ознаками: зґвалтування, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої, вчинене групою осіб.
На підтвердження обґрунтованості підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, стороною обвинувачення до клопотання долучаються протокол огляду місця події від 18.10.2019 року, протоколи прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 18.10.2019 року, протокол допиту малолітнього (неповнолітнього) потерпілого від 18.10.2019 року з долученою стенограмою до протоколу, протокол допиту неповнолітнього потерпілого від 18.10.2019 року з долученою стенограмою до протоколу, протоколи пред`явлення особи для впізнання від 24.10.2019 року та інші матеріали клопотання в сукупності.
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Таким чином, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, який за ступенем тяжкості являється особливо тяжким злочином, за яке передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років, з огляду на характеризуючі підозрюваного дані, відсутність у останнього стійких соціальних зв`язків, оскільки останній не одружений, не працює, постійного джерела прибутку не має, слідчий суддя приходить до переконання про обґрунтованість існування підстав для встановлення існування ризику у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.
Беручи до уваги кваліфікуючі ознаки інкримінованого підозрюваному ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, зокрема його ймовірне вчинення за попередньою змовою групою осіб відносно неповнолітньої особи, специфіку такого кримінального правопорушення та його спрямованість на посягання гарантованих Конституцією України прав та свобод людини, що може свідчити про низький ступінь моральних якостей підозрюваної особи та в будь-якому випадку свідчить про ставлення підозрюваного до вимог закону, слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризику можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.
Крім того, враховуючи вікову категорію потерпілої особи, ту обставину, що ймовірні особи, які також можуть бути причетними до вчинення кримінального правопорушення за обставинами даного кримінального провадження на теперішній час всі не встановлені, слідчий суддя приходить до переконання про наявність обґрунтованого ризику можливого незаконного впливу з боку підозрюваного на потерпілу особу, а також ризику можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, зокрема виявленню та встановленню інших ймовірно причетних до можливого вчинення кримінального правопорушення осіб.
Таким чином, на підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, а відповідний запобіжний захід достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
В свою чергу, з урахуванням встановлених в судовому засіданні ризиків та обставин можливого вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, а також обґрунтованості клопотання сторони обвинувачення, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
З урахуванням викладеного, враховуючи, що інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення супроводжувалося застосуванням насильства відносно неповнолітньої особи, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:

Клопотання начальника відділення СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0003630 від 18.10.2019 року задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області.
Строк дії ухвали припиняє свою дію 22.12.2019 року, в межах строків досудового розслідування.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1