Постанова
Іменем України
14 листопада 2019 року

м. Київ
справа № 559/1072/18

провадження № 51-3148км19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
в режимі відеоконференції
захисника ОСОБА_6 ,
законного представника ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,
засудженого ОСОБА_9 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника

ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 21 березня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000415, за обвинуваченням
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від

06 листопада 2018 року ОСОБА_9 засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням із іспитовим строком тривалість 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Ухвалено стягнути із законного представника засудженого ОСОБА_9 ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_10 2 240, 08 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 5 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, витрати на правову допомогу в сумі 1 721 грн.
Ухвалено стягнути із законного представника засудженого ОСОБА_9 ОСОБА_7 на користь Рівненської міської ради 9 207, 45 грн у рахунок відшкодування витрат, пов`язаних з перебуванням потерпілого ОСОБА_10 на стаціонарному лікуванні у комунальному закладі «Центральна міська лікарня»

м. Рівне.
Згідно з вироком суду ОСОБА_9 визнано винним у тому, що він

05 квітня 2018 року, приблизно о 00:00, перебуваючи поблизу магазину «Глобус», що на вул. Залізнична в м. Дубно Рівненської області, підійшов до ОСОБА_10 та на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин умисно наніс кулаком правої руки один удар в обличчя в область щелепи ОСОБА_10 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді фрагментарного двобічного перелому нижньої щелепи зі зміщенням, що відноситься до середньої тяжкості тілесного ушкодження.
Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 21 березня 2019 року вирок

місцевого суду змінено в частині вирішення цивільного позову. Постановлено стягнути із законного представника засудженого ОСОБА_9 ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_10 2 326, 57 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 10 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, витрати на правову допомогу в сумі 3 510, 20 грн.
В решті вирок місцевого суду залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник у зв`язку з неправильністю вирішення у провадженні цивільного позову просить змінити ухвалу суду апеляційної інстанції в частині стягнення із законного представника засудженого ОСОБА_9 ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_10 10 000 грн в рахунок відшкодування йому моральної шкоди та 2 326, 57 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стверджує, що збільшення розміру стягнутої апеляційним судом із законного представника засудженого моральної та матеріальної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_10 є необґрунтованим.
Позиції інших учасників судового провадження
У запереченні на касаційну скаргу захисника представник потерпілого

ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_8 просить залишити її без задоволення як безпідставну.
В судовому засіданні засуджений, його законний представник ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 підтримали подану касаційну скаргу захисника, а представник потерпілого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_8 та прокурор заперечували проти її задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженого, його законного представника, його захисника, представника потерпілого та прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши викладені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Мотиви Суду
Відповідно до вимог ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого.
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права при ухваленні судових рішень у тій частині, в якій їх було оскаржено.
Висновки суду про винуватість ОСОБА_9 та кваліфікація його дій у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в касаційній скарзі не оспорюються.
Стосовно доводів касаційної скарги захисника про необґрунтоване збільшення розміру стягнутої на користь потерпілого ОСОБА_10 моральної шкоди, то колегія суддів вважає, що вони є безпідставними з огляду на таке.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 128 КПК Україницивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Також у ч. 1 ст. 368, частинах 3, 4 ст. 374 КПК України передбачено, що при ухваленні вироку суд повинен вирішити, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов, і якщо так, то на чию користь, в якому розмірі та порядку, а в мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначаються підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду, рішення про цивільний позов.
Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами, визначеними КПК України, і при цьому застосовуються норми ЦК України.
Згідно із положеннями п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
При цьому суд зобов`язаний усебічно, повно й об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати характер і розмір витрат, зумовлених злочином, установити причинний зв`язок між діянням і шкодою, що настала, й дати у вироку належну оцінку таким обставинам.
Встановивши доведеність винуватості ОСОБА_9 , місцевий суд, задовольнив частково позовні вимоги потерпілого ОСОБА_10 , стягнув із законного представника засудженого на його користь 2 240, 08 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 5000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, витрати на правову допомогу в сумі 1 721 грн.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представником потерпілого ОСОБА_10 було подано апеляційну скаргу в якій вона просила, зокрема змінити вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 06 листопада 2018 року в частині вирішення цивільного позову на користь вказаного потерпілого.
Під час розгляду кримінального провадження в апеляційному порядку суд перевірив усі доводи, викладені представником потерпілого, у зазначеній апеляційній скарзі, і, приймаючи рішення про зміну вказаного вироку у частині відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_10 , апеляційний суд визначив невідповідність розміру стягнутої моральної шкоди на користь потерпілого, у зв`язку із чим її розмір було збільшено до 10 000 грн.
При цьому, як убачається з мотивувальної частини рішення суду апеляційної інстанції, щодо визначення та обґрунтування розміру відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_10 було встановлено судом з достатнім урахуванням характеру вчиненого злочину, його наслідків, глибини та тривалості моральних та фізичних страждань потерпілого, пов`язаних з вчиненням щодо нього протиправних дій ОСОБА_9 , зокрема те, що внаслідок отриманої травми ОСОБА_10 тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні, під час якого йому було здійснено оперативне втручання на нижній щелепі, що значно порушило звичний спосіб життя. Також виходячи при цьому з вимог розумності, виваженості та справедливості, суд врахував конкретні обставини провадження та докази досліджені і оцінені в судовому засіданні, діяв на власний розсуд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.
Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду і вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди було визначено із засад розумності, виваженості та справедливості з урахуванням фізичних та моральних страждань потерпілого, конкретних обставин справи, наслідків вчиненого злочину і вважати його необґрунтовано завищеним підстав не має.
Апеляційний суд розглядаючи кримінальне провадження щодо

ОСОБА_9 дотримався вимог ст. 419 КПК України, ретельно перевірив доводи апеляційної скарги представника потерпілого, і задовольняючи її частково, належним чином вмотивував прийняте рішення. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 419 КПК України.
Стосовно доводів касаційної скарги захисника щодо необґрунтованості прийнятого рішення у вирішення цивільного позову в частині стягнення на користь потерпілого ОСОБА_10 витрат в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, то вони не заслуговують на увагу, оскільки відповідні розрахунки, підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
Оскільки кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, касаційну скаргу захисника має бути залишено без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції

без зміни.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438 КПК України, Суд

ухвалив:
Ухвалу Рівненського апеляційного суду від 21 березня 2019 року щодо ОСОБА_9 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_9

без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3