Справа № 357/6968/19
У Х В А Л А

26 липня 2019 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у закритому судовому засідання в залі суду № 5 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання старшого слідчого Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором ОСОБА_4 , у матеріалах кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000136 від 22.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В :

26 липня 2018 року до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання про накладення арешту на 24.07.2019 в приміщенні буд. АДРЕСА_1 в ході проведення санкціонованого обшуку: блокнот з рукописними записами 1 шт, аркуші бланків друкованого тексту 12 арк; свічи (маршрутизатори) 2 одиниці; роутер 1 одиниця; пристрій друку чеків 1 одиниця; пристрій перевірки коштів 1 одиниця; відео реєстратор 1 одиниця; камер відео спостереження 3 одиниці; комп`ютерних моніторів з дротами 13 одиниць; комп`ютерні клавіатури та миши 12 одиниць та комп`ютерних системних блоків 12 одиниць, які могли бути використані як засоби та знаряддя вчинення злочину та зберегли на собі його сліди та були пристосовані для надання доступу до азартних ігор, та грошові кошти в сумі 5272,00 гривень, які були здобуті в результаті вчинення даного злочину, із забороною користування та розпорядження вказаним майном.
В обгрунтування клопотання зазначив, що до Білоцерківської місцевої прокуратури надійшли матеріали УЗЕ в Київській області щодо виявлення ними ряду закладів на території м. Біла Церква, м. Сквира та м. Володарка Київської обл., в яких в порушення вимог ст. 2 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» від 15.05.2009, невідомими особами організовано роботу гральних закладів для здійснення забороненого виду господарської діяльності з надання послуг у сфері грального бізнесу.

24.07.2019 в приміщенні буд. АДРЕСА_1 в ході проведення санкціонованого обшуку було вилучено: готівкові кошти в загальній сумі 5272,00 гривень, блокнот з рукописними записами 1 шт, аркуші бланків друкованого тексту 12 арк; свічи (маршрутизатори) 2 одиниці; роутер 1 одиниця; пристрій друку чеків 1 одиниця; пристрій перевірки коштів 1 одиниця; відео реєстратор 1 одиниця; камер відео спостереження 3 одиниці; комп`ютерних моніторів з дротами 13 одиниць; комп`ютерні клавіатури та миши 12 одиниць та комп`ютерних системних блоків 12 одиниць.

24.07.2019 вказані предмети та документи визнані речовими доказами та приєднанні до кримінального провадження № 0000136 від 22.05.2019.
Клопотання про арешт слідчим подано з метою збереження речових доказів у справі, оскільки вилучені вищевказані предмети є можливими речовими доказами та предметами злочину.
В судове засідання слідчий не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі.

Проаналізувавши вищенаведені обставини, вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що на час розгляду клопотання є достатньо підстав вважати, що майно вказане у клопотанні, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та ст. 170 КПК України .
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні злочину.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у звязку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 за матеріалах кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000136 від 22.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України про накладення арешту на майно задовольнити частково.
Накласти арешт на вилучені 24.07.2019 в приміщенні буд. АДРЕСА_1 в ході проведення санкціонованого обшуку: блокнот з рукописними записами 1 шт, аркуші бланків друкованого тексту 12 арк; свічи (маршрутизатори) 2 одиниці; роутер 1 одиниця; пристрій друку чеків 1 одиниця; пристрій перевірки коштів 1 одиниця; відео реєстратор 1 одиниця; камер відео спостереження 3 одиниці; комп`ютерних моніторів з дротами 13 одиниць; комп`ютерні клавіатури та миши 12 одиниць та комп`ютерних системних блоків 12 одиниць, грошові кошти в сумі 5272,00 гривень.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.
Арештом визначити заборону зберігання, користування, розпорядження зазначеним майном їх власника та інших осіб.
Уповноваженим службовим особам, для досягнення цілей кримінального провадження дозволити зберігання та розпорядження зазначеним майном.
На ухвалу може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1