Справа № 626/2477/18
Провадження № 1-кп/626/34/2019
УХВАЛА
03.06.2019 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Красноградського районного суду Харківської області кримінальне провадження №0000511 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309, ч.1,2 ст.317 КК України, суд
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Красноградського районного суду Харківської області знаходиться кримінальне провадження №0000511 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309, ч.1,2 ст.317 КК України.

В судовому засіданні 03.06.2019 року захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , заявив клопотання про визнання ряду доказів по даному кримінальному провадженню очевидно недопустимими, а саме допит свідків, клопотань про проведення судових експертиз та їх проведення, постанов про приєднання предметів, як речових доказів, оскільки вони були здобуті в рамках іншого кримінального провадження, в зв`язку з чим їх не досліджувати.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання захисника, оскільки підстав для визнання вище перелічених доказів очевидно недопустимим, на даний час немає.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання, вважає, що клопотання захисника не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно із ч.2, 3 ст.89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Разом з тим, заявлені в клопотанні докази, які захисник просить визнати очевидно недопустимим в судовому засіданні, прокурором ще не надавалися і судом не досліджувалися. Крім того, такі докази можуть бути визнані недопустимим під час ухвалення судом остаточного рішення суду за наслідками розгляду надісланого обвинувачення, шляхом дослідження цих доказів у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що будуть надані учасниками кримінального провадження. Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду.

Очевидної недопустимості доказів, які просить визнати захист очевидно недопустимими, з урахуванням наданих прокурором пояснень, на цій стадії судового провадження без дослідження їх із взаємозв`язку з іншими доказами, суд не вбачає і вважає передчасним вирішувати питання про їх недопустимість.

За таких обставин у суду, на даній стадії судового розгляду, відсутні дані щодо очевидності недопустимості доказів, на які вказує захисник, у зв`язку з чим його клопотання задоволенню не підлягає.

При цьому, відмова в задоволенні даного клопотання в даному судовому засіданні, не позбавляє права захисника подати його повторно, після дослідження документів, які стали підставою для виділення даного кримінального провадження з іншого.

Керуючись ст.ст. 89, 358, 369-372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання захисника про визнання доказів очевидно недопустимим - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: