Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
504/2043/19: Кримінальні справи (з 01.01.2019); Провадження за поданням правоохоронних органів, за клопотанням слідчого, прокурора та інших осіб про; встановлення процесуальних строків.
Надіслано судом: 26.06.2019. Зареєстровано: 27.06.2019. Забезпечено надання загального доступу: 01.07.2019.
Дата набрання законної сили: 01.07.2019
Номер судового провадження: 1-кс/504/714/19
Справа № 504/2043/19
Провадження № 1-кс/504/714/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2019 смт. Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , у складі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 4, смт. Доброслав, клопотання начальника СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про надання дозволу на проведення позапланової виїзної ревізії фінансово- господарської діяльності Управління освіти Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області, -

-за участі прокурора ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

Начальник СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з клопотанням, яке погоджено прокурором, і просив в порядку ст. 36 КПК України надати дозвіл Апарату південного офісу Держаудітслужби на проведення позапланової виїзної ревізії фінансово- господарської діяльності Управління освіти Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області.

На обгрунтування свого клопотання начальник СВ вказує на те, що у провадженні слідчого СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000059 від 14.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Як вказує слідчий, в теперішній час виникла необхідність у проведенні позапланової виїзної ревізії фінансово- господарської діяльності Управління освіти виконавчого органу Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області, в ході якої необхідно дослідити питання дотримання вимог законодавства про проведення публічних закупівель.

Слідчий посилається на правило ст. 2, ч. 2 ст.5, с. 11 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», якими проведення позапланової виїзної ревізії може здійснюватись за наявності підстав для її проведення на підставі рішення суду.

Дослідивши надані матеріали, уважно вивчивши вимоги діючого законодавства, заслухавши в судовому засіданні прокурора, який повністю підтримав клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов до наступного висновку:

Преамбулою Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» встановлено, що цей Закон визначає правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні.

Отже правила цього закону не визначають будь- які питання цілей та завдань кримінального провадження.

Таким чином посилання начальника слідчого відділу на правила цієї норми закону є безпідставними.

Слідчий суддя переконаний, що запропонований слідчим за погодженням з прокурором механізм, зокрема проведення позапланової перевірки (ревізії) за рішенням суду є надмірним в даному випадку, оскільки такий механізм призведе до позбавлення особи ефективних засобів захисту від неправомірного втручання з боку держави.

Так, слідчий суддя вважає, що позапланові перевірки можуть потенційно призвести до порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) і статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Слідчий суддя звертає увагу, що правилом частини третьої статті 109 КПК України визначено, що питання законності рішень слідчого судді може бути вирішеним під час підготовчого провадження в суді.

Однак, на переконання слідчого судді, зазначене провадження не буде ефективним засобом захисту від можливого порушення.

По-перше, не у всіх випадках кримінальні справи, в яких були здійснені позапланові перевірки, будуть передані до суду з обвинувальним актом.

По-друге, підготовче засідання у суді першої інстанції, навіть якщо обвинувальний акт переданий до суду, може відбутися запізно для того, щоб бути здатним виправити порушення.

По-третє, під час підготовчого судового засідання суддя не має повноважень вчиняти дії і приймати рішення, які можуть призвести до виправлення порушення Конвенції, спричиненого таким втручанням з боку держави.

ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Котія проти України» (5 березня 2015 року, заява № 28718/09), у якому йшлося про тривале застосування підписки про невиїзд, що призвело до порушення права заявника, гарантованого статтею 8 Конвенції, Суд зазначив (параграфи 69-70):

«… зазначене втручання мало місце у зв`язку з відібранням від заявника підписки про невиїзд та вилученням його закордонних паспортів. Цих заходів було вжито слідчим під час кримінального провадження щодо заявника. Відповідно до положень статті 234 КПК дії слідчого можуть бути оскаржені прокурору або до суду. Суд не вважає, що скарга прокурору може забезпечити адекватні гарантії належного розгляду питання. Щодо судового засобу правового захисту, зазначеного у статті 234 КПК, дії слідчого можуть бути оскаржені до суду лише на етапі попереднього розгляду кримінальної справи або розгляду її по суті. Такий судовий розгляд був недоступним під час розслідування, а тому не міг забезпечити вчасне вирішення порушеного питання. Більше того, не видається, що під час розслідування, яке тривало понад три роки та сім місяців, заявникові було забезпечено інший судовий засіб правового захисту, за допомогою якого він міг би звернутися до суду за розглядом питання щодо законності та пропорційності оскаржуваного заходу або його скасування. Тому Суд доходить висновку, що національне законодавство не забезпечило при застосуванні вищезазначених заходів достатніх гарантій від свавілля і воно не відповідає вимогам щодо якості законодавства у розумінні Конвенції. За цих обставин не можна стверджувати, що зазначене втручання здійснювалося «згідно із законом», як цього вимагає пункт 2 статті 8 Конвенції».

Аналогічні висновки щодо ефективності підготовчого засідання висловлені у справах Zosymov v. Ukraine, 7 July 2016, №o. 4322/06] та Kuzmenko v. Ukraine, 9 March 2017, № 49526/07.

Хоча у цьому рішенні йде мова про слідчого, а у ситуації, що розглядається цим судом, - про слідчого суддю, це не впливає на застосовність такого підходу ЄСПЛ до цієї справи, зважаючи на подібність ситуації.

Ще більшої схожості ситуаціям надає та обставина, що надаючи дозвіл на проведення позапланової перевірки, слідчий суддя діє не як судовий орган, що запобігає можливим порушенням з боку органів розслідування, а як орган розслідування, оскільки фактично ініціює цю перевірку, надаючи слідчому або прокурору повноваження, яких вони за законом позбавлені.

Ще одна риса, яка свідчить про подібність цих ситуацій: у значній кількості випадків, як і у справі, що розглядається цим судом, дозвіл на позапланову перевірку надається слідчим суддею за відсутності зацікавленої особи без змагальної процедури.

Таким чином, особа, в права якої відбувається втручання держави за допомогою слідчого судді, не має жодних шансів навіть бути вислуханою.

Це мало нагадує «панування права» в державі.

Крім того, перевірка на підставі ухвали слідчого судді не може бути оскаржена в порядку адміністративної юрисдикції в силу пункту 2 частини другої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, на відміну від інших перевірок з боку контролюючих органів.

Таким чином, особа, чиї права та інтереси зазнають втручання за допомогою ухвали слідчого судді, повністю позбавляється ефективних засобів захисту від порушеного права.

Єдиним єфективним засобом захисту особи від порушення права в Україні є суд.

Стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, що «суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України».

Стаття 19 Конституції України в першому реченні закріплює автономію особистості в її різноманітній життєдіяльності, а у другому реченні містить її королларій, передбачаючи, що держава не може виходити за межі повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.

Сааме Конституція і закони визначають ту межу, за яку держава не має переступати, і умови, за яких держава може втручатися у автономію особи і суспільства.

Однак, найдосконаліша система законодавства залишиться без жодного впливу на суспільне життя, якщо судова система не забезпечує дієвість цього законодавства.

Якщо судова система в цілому не виявляє такої здатності, то виконання завдань судочинства в кожному окремому випадку стає проблематичним.

Одне з основних завдань судової системи в демократичному суспільстві полягає у практичному забезпеченні гарантій автономії суспільства у найширшому розумінні цього слова: автономії думки, автономії громадської активності, приватних справ, автономії науки і бізнесу.

Якщо судова система не забезпечує захист суспільства від втручання держави, суспільство залишається беззахисним, і межі його свободи залежать лише від бажання і здатності уряду їх порушувати.

Для того, щоб мати здатність виконувати цю свою місію, судовій системі, перш за все, слід мати здатність підтримувати себе у цілісному і інтегрованому стані.

Якщо елементи судової системи розбалансовані, і апеляційні та касаційні суди не мають можливості впливати на функціонування системи, а нижчі суди і слідчі судді мають можливість уникати будь-якого контролю з боку вищих судів через законодавчі обмеження у оскарженні їх рішень, зокрема в ціьому самому випадку оскарження слідчого судді законом не передбачено, така система не тільки не здатна протистояти намаганням уряду вийти за межі повноважень, але й здатна перетворитися по пособника уряду в здійсненні цих намагань.

Загальними засадами кримінального провадження не передбачено вирішення питання поданого слідчим клопотання, відповідно до ч.3 ст.26 КПК України.

При прийнятті рішення про надання дозволу на проведення ревізії, слідчий суддя, безумовно, вийде за межі своїх повноважень, в контексті положень КПК України, що в подальшому унеможливить прийняття зібраних доказів з огляду їх належності та допустимості.

Відповідно до вимог п.18 ст.3 КПК України, слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Тобто, за змістом вказаної норми однією з головних функцій слідчого судді є насамперед здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження під час досудового розслідування в спосіб передбачений КПК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (КПК України).

Однак, такого роду клопотання як про призначення та проведення позапланової перевірки не відносяться ані до заходів забезпечення кримінального провадження в розумінні ст. 131 КПК України, ані до слідчих дій, ані до негласних слідчих дій, на які посилається у клопотанні слідчий.

Кримінальний процесуальний закон України взагалі не передбачає можливості звертатись прокурору або слідчому за погодженням з прокурором до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на призначення та проведення позапланової перевірки, не визначає їх зміст (форму) і не регулює порядок їх розгляду.

Визначене ст.93КПК України право сторони обвинувачення на збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб документів, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом також не дають повноважень слідчому судді надавати дозвіл на проведення позапланової ревізії.

В редакції, що діяла до 15.07.2015 року,КПК України передбачав такі повноваження прокурора (в пункті 6 частини 2 статті 36) і слідчого (в пункті 4 частини 2 статті 40) щодо призначення ревізії та перевірок.

Однак, Законом України«Про прокуратуру» з переліку повноважень прокурора і слідчого вказані повноваження було виключено. Законодавець виключив такі дії з кола тих дій, що дозволялися вчиняти слідчому або прокурору самостійно. Відповідно до п. «б» п. 12 Прикінцевих положеньЗакону України«Про Прокуратуру»від 14.10.2014року №1697-VII у Кримінальному процесуальномукодексі України виключено положення п. 6 ч. 2 ст. 36 КПК України, відповідно до якого прокурор був уповноваженим призначати ревізії та перевірки в порядку, передбаченому законом, а відповідно до п.п. «в» п. 12 Прикінцевих положеньЗакону України«Про Прокуратуру»від 14.10.2014року №1697-VII виключено п. 4 ч. 2 ст. 40, згідно з яким слідчий уповноважений призначати ревізії та перевірки в порядку, передбаченому законом.

Таким чином, законодавчо визначено, що з 15.07.2015 року прокурор і слідчий не мають повноважень «призначати ревізії і перевірки».

Крім того, у Законі України «Пропрокуратуру» передбачено, що будь-які докази,отримані внаслідок такої «непередбаченої цим Кодексом» перевірки чи ревізії, є недопустимими.

Надання в даному випадку прокурору або слідчому повноважень, яких вони були позбавлені законом, суперечить самій суті судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Проведення та призначення позапланової ревізії не є ні слідчою, ні негласною слідчою дією, ні заходом забезпечення кримінального провадження, з клопотаннями про проведення яких вправі звертатись слідчий, прокурор до слідчого судді.

КПК України не регламентований порядок розгляду таких клопотань слідчого або прокурора, обсяг доказування при розгляді такого клопотання, критерії, за якими слідчий суддя повинен визначати достатність підстав для надання дозволу на проведення позапланової перевірки.

Правило ч. 2 ст.93КПК України, відповідно до якої сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання висновків ревізій та актів перевірок, передбачає повноваження використовувати у якості доказів висновки ревізій і актів перевірок (як і будь-які інші документи), що існують незалежно від кримінального розслідування.

Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, до числа яких положення пункту 19 частини першої статті 3КПК України відносять слідчого та прокурора, а не слідчого суддю, повноваження якого регламентовані пунктом 18 частини першої статті 3КПК України.

Враховуючи викладені обставини, слідчий суддя звертає увагу на те, що рішенням ЄСПЛ, від 14 жовтня 2010 року, у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Тобто, з наведеного можливо дійти до висновку про те, що питання стосовно можливого звернення слідчого, за погодженням з прокурором, до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення позапланових перевірок суб`єктів господарської діяльності, а також розгляд слідчим суддею таких клопотань та порядок оскарження ухвали слідчого судді, постановленої за результатами розгляду такого клопотання, потребує законодавчого визначення.

Слідчий суддя звертає увагу заявника та прокурора на те, що у разі виникнення у органу досудового розслідування труднощів, при витребуванні та отриманні від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, документів чи інших відомостей, відповідно до розділу ІІ КПК України, застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, тобто такі заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановлених законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.

Слідчий та прокурор не надали слідчому судді жодного доказу на підтвердження того, що органом досудового слідства вичерпані можливості збирання доказів в інший спосіб, а інші докази орган досудового розслідування не має можливості отримати в порядку ст.93КПК України в інший спосіб, окрім призначення позапланової перевірки.

Викладені обставини свідчать про необґрунтованість клопотання слідчого, в зв`язку з чим, слід відмовити в задоволенні зазначеного клопотання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 6, 9, 40, 92, 370, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання начальника СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про надання дозволу на проведення позапланової виїзної ревізії фінансово- господарської діяльності Управління освіти Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області.

Ухвала можу бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...