Справа № 484/1443/19
Провадження № 1-кп/484/285/19
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

05.06.2019 р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі колегії суддів: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Первомайську клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003162, про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146 , п.3 ч.2 ст. 115 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_7 ,
у відсутність потерпілої - ОСОБА_8 (заява),
ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, п.3 ч.2 ст. 115 КК України.

Під час судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою строком на 60 днів.

Підтримуючи своє клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні двох кримінальних правопорушень, які посягають на цінності будь-якого правового суспільства - життя та воля людини. Дані про те, що стан здоров`я чи сімейний стан ОСОБА_5 перешкоджають його утриманню під вартою у сторони обвинувачення відсутні. Крім того існують та не зменшилися ризики, на підставі яких ОСОБА_5 обирали запобіжний захід у виді тримання під ватою. Одне з інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачене п.3 ч. 2 ст. 115 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі. Будучи обізнаним про покарання, яке може бути призначене у разі визнання його винним за вироком суду, ОСОБА_5 може виїхати за межі України або на територію, не підконтрольну Україні, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_5 не має ані постійного, ані тимчасового місця роботи, а отже не має і легального джерела доходів. Не одружений, утриманців немає, що дає підстави стверджувати про відсутність у ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків. Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 вживав заходів до приховування злочину, був затриманий лише через 3 дні після вчинення інкримінованого злочину, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Виходячи з вищевикладеного у ОСОБА_5 немає чинників, які б могли утримати його від залишення місця свого проживання та невиконання процесуальних рішень суду, що дає підстави вважати, що обвинувачений з метою ухилення від кримінального покарання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду ( п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Також існують ризики, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконного впливу на свідків та обвинуваченого ОСОБА_9 , який на сьогоднішній день знаходиться за місцем свого проживання та відносно якого обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Опинившись на свободі, ОСОБА_5 може вжити заходів до вчинення тиску на свідків у кримінальному провадженні, які вказують на його причетність до вчинення злочину з метою зміни їх показів на такі, що виправдовують його (зазначені особи є сусідами обвинуваченого) та вжити заходів до узгодження позиції захисту з іншим обвинуваченим або примушування останнього до зміни раніше даних показів, що викривають ОСОБА_5 .Крім того, враховуючи те, шо задля досягнення злочинної мети обвинувачений пішов на те, щоб вчинити новий злочин, така поведінка може бути оцінена судом, як така, що вказує на можливий ризик вчинення правопорушень в подальшому. ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України є не судимою особою, проте неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, обвинувачується у вчиненні злочинів, один з яких є особливо тяжким, а тому наявний ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений та його захисник просили відмовити в задоволенні клопотання, та обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши учасників процесу, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно позиції Європейського суду з прав людини (справа "Харченко проти України") питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, один з яких є особливо тяжким, постійної роботи не має, не одружений.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, наявність конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості, суд вважає доведеним той факт, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто: можливість переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків та іншого обвинуваченого у вказаному кримінальному провадженні, який перебуває під домашнім арештом за місцем проживання, може впливати на свідків у кримінальному провадженні, які проживають спільно з обвинуваченим, вчинення іншого кримінального правопорушення на сьогоднішній день не зменшилися та не зникли.
Зазначеним ризикам неможливо запобігти, застосувавши до обвинуваченого будь-який більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що клопотання прокурора щодо обвинуваченого обґрунтоване та підлягає задоволенню, без визначення розміру застави відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 199, 331, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів терміном до 03.08.2019 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали може бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Головуючий суддя

Судді: підпис

підпис