Справа № 570/2268/19
номер провадження 1-в/570/206/2019
У Х В А Л А
іменем України
17 вересня 2019 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника

ДУ "Городищенська ВК №96" ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області клопотання захисника ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:
Захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_6 звернулася до Рівненського районного суду Рівненської області з клопотанням в якому просить замінити більш м`яким невідбуту частину покарання призначеного засудженому вироком Личаківського районного суду м.Львова від 29.12.2014 за ч.3 ст.187 КК України, ст.71 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років з конфіскацією майна.
В судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений клопотання підтримав, просить замінити невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням, у виді обмеження волі.

Захисник засудженого в судовому засіданні клопотання підтримала та пояснила, що за час відбування покарання, ОСОБА_6 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Прокурор в судовому засіданні просить відмовити у задоволенні клопотання, оскільки засуджений на шлях виправлення не став, має дисциплінарні стягнення, заохочень не має, працювати не бажає, що не може свідчити про те що засуджений став на шлях виправлення.

Заслухавши пояснення засудженого, його захисника, думку прокурора, дослідивши письмові матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Личаківського районного суду м.Львова від 29.12.2014 ОСОБА_6 засуджено за ч.3 ст.187, ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років з конфіскацією майна.
На даний час засуджений відбув частину строку покарання, що надає йому право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України.

Згідно з частинами 1-3 статті 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і неповинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

У відповідності до п.п.2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №2«Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України). Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.

Вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, суд враховує дані, які характеризують засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, наявність заохочень та стягнень, відношення до праці.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 20.03.2014 року. Під час перебування у державній установі «Сокальська виправна колонія» з 12.05.2015 по 15.10.2017 вчинив 7 порушень встановленого порядку відбування покарання.Стягнення погашені. Заходи заохочення не застосовувались.

В ДУ "Городищенська ВК №96» засуджений ОСОБА_6 прибув 15.10.2017 року, за період перебування в установі тричі притягався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені. Адміністрацією установи не заохочувався. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи під контролем. Впродовж 2019 року не був працевлаштований.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 82 КК України підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є не та обставина, що засуджений виправився або довів своє виправлення, а те, що він став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбуття більш м`якого виду покарання. Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його поведінка, сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, що підтверджується матеріалами його особової справи, а ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання.

Суд зазначає, що наявність лише формально-юридичної підстави, тобто відбуття необхідного строку покарання, не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Крім того, комісією установи засудженому було відмовлено у заміні невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, оскільки комісія дійшла висновку, що засуджений не став на шлях виправлення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання про заміну засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є необґрунтованим, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України суд, -

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1