Номер провадження: 11-кп/813/925/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7

та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 27.03.2019 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
10.05.2017 року до суду першої інстанції надійшли заяви та клопотання засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 07.03.2014 року, яким він був засуджений за ст.ст. 185 ч. 2, 187 ч. 4, 115 ч. 2 п.п. 6, 9, 194 ч. 2, 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 23.06.2015 року, вирок суду першої інстанції був змінений в частині призначення покарання, а ОСОБА_7 визначено покарання за сукупністю злочинів у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згодом ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 12.05.2016 року, вирок Суворовського райсуду м. Одеси від 07.03.2014 року та ухвала Апеляційного суду Одеської області від 23.06.2015 року, змінені, а саме: виключена кваліфікація дій засудженого за п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України; за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України призначено покарання у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі, а остаточне покарання за сукупністю злочинів призначено у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Мотивуючи свою заяву, ОСОБА_7 послався на те, що судами першої, апеляційної та касаційної інстанції, при ухваленні своїх рішень, не було враховано, що під час досудового розслідування до нього було застосовано фізичне насильство.

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції відмовлено у задоволенні заяви засудженого про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами на тій підставі, що заява ОСОБА_9 не містить нововиявлених обставин, оскільки та обставина, на яку він посилається, була відома під час судових розглядів, була перевірена з наданням відповідної правової оцінки у судових рішеннях.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 зазначив, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою з таких підстав:

- звертаючись до суду з заявою про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами, його підзахисний послався на застосування до нього недозволених методів слідства, зокрема фізичне та психологічне насильство, а 11.04.2013 року за заявою ОСОБА_7 було відкрите кримінальне провадження №00000065 за ч. 1 ст. 365 КК України, яке в подальшому майже не розслідувалося, а на теперішній час закрито;

- суд першої інстанції не врахував, що внаслідок застосування до підзахисного недозволених методів слідства, були отримані недопустимі докази, які були покладені в основу обвинувального вироку, але суд відмовив у допиті свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та не забезпечив повноту судового розгляду.

Посилаючись на наведені доводи, захисник просить скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 27.03.2019 року та повернути справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 зазначив, що ухвала суду 1-ої інстанції є незаконною та необґрунтованою з таких підстав:

- суд 1-ої інстанції істотно порушив вимоги КПК України, чим обмежив його право на доступ до правосуддя та справедливого суду;

- поза увагою суду залишилось те, що під час проведення його затримання 05.05.2012 року до нього застосовували фізичний та психологічний тиск з метою спонукання підписати протокол від 05.05.2012 року;

- суд 1-ої інстанції мотивував своє рішення показаннями свідків, яких безпосередньо в суді не допитував.

Посилаючись на наведені доводи, засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду.

Правові позиції інших учасників апеляційного розгляду.
Засуджений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, натомість прокурор ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення апеляційних скарг, однак просила ухвалу суду першої інстанції змінити в частині виключення з резолютивної частини абзацу про застосування ч.5 ст. 72 КК України та зарахування засудженому строку попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали судової справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з положеннями ч.1 ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

При цьому ч. 2 зазначеної норми передбачає, що нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Мотивуючи свою заяву, ОСОБА_7 послався на наявність нововиявлених обставин, передбачених п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 459 КПК України.

При цьому заявник зазначав, що обставини, на які він посилається у заяві, існували на момент набрання законної сили судовими рішеннями та були відомі судам першої, апеляційної та касаційної інстанцій.

Відповідно до вимог ст. 462 КПК України, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається в письмовій формі.

У заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: 1) найменування суду, до якого подається заява про перегляд; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає заяву, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 3) судове рішення, про перегляд якого за нововиявленими обставинами подається заява; 4) обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; 5) обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду; 6) перелік документів та інших матеріалів, які додаються.

Як видно зі змісту заяви ОСОБА_7 , вона містить посилання на п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 459 КПК України, із наведенням обставин, на які посилається заявник, як на нововиявлені.
Зі змісту ухвали суду першої інстанції видно, що суд перевірив доводи засудженого, дослідивши, зокрема, судові рішення у кримінальному провадженні, показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , висновок судової медичної експертизи №1517 від 23 травня 2012 року стосовно ОСОБА_7 , протокол його затримання та встановив, що обставини, на які посилається засуджений у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами були відомі судам усіх інстанції та їм була надана об`єктивна правова оцінка у судових рішеннях.

Твердження апеляційної скарги ОСОБА_7 про те, що суд 1-ої інстанції не допитавши свідків безпосередньо в судовому засіданні, не міг посилатись на їх показання, є необґрунтованими з огляду на наступне.

Принцип юридичної визначеності вимагає, серед іншого, що якщо суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не повинне братися під сумнів. Юридична визначеність передбачає повагу до принципу res judicata, що є принципом остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі. Відхилення від цього принципу можна виправдати лише наявністю обставин суттєвого і непереборного характеру. ЄСПЛ допускає можливість судового перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, але лише в межах, що не порушують принципу юридичної визначеності.

Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками:

1) їх невідомість суду з причин, від нього незалежних;

2) їх суттєве значення для справи;

3) їх наявність в об`єктивній дійсності до постановлення вироку;

4) неможливість урахування під час провадження в справі постановлення вироку в зв`язку з невідомістю їх суду;

5) їх відкриття тільки після набрання вироком суду законної сили;

6) їх спеціальне розслідування прокурором або, за його дорученням, слідчим. Обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими слідчим органам і суду, такими, що у матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування.

Разом з тим, з матеріалів провадження вбачається, що показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , висновок судової медичної експертизи №1517 від 23 травня 2012 року стосовно ОСОБА_7 , протокол його затримання були предметом розгляду в судах всіх інстанцій та доводи засудженого щодо їх недостовірності вже перевірялись під час розгляду справи по суті та її перегляду в апеляційному та касаційному порядку та знайшли своє відображення в судових рішеннях.

Фактично, в своїй заяві засуджений ОСОБА_7 просить надати цим доказам іншу оцінку, що не являється нововиявленими обставинами в розумінні ст. 459 КПК України.

Доводи сторони захисту про те, що за заявою ОСОБА_7 було відкрите кримінальне провадження №00000065 від 11.04.2013 року за ч. 1 ст. 365 КК України щодо застосування до нього недозволених методів слідства, а саме фізичного та психологічного насильства з боку працівників правоохоронних органів, не є підставою вважати, що це є нововиявленими обставинами, оскільки в суді апеляційної інстанції захисник пояснив, що провадження по справі закривалось та поновлювалось, та на теперішній день відсутнє рішення про визнання посадових осіб винними у вчиненні зазначеного злочину відносно ОСОБА_7 , на даний час неможливо визнати дані обставини нововиявленими та такими, що є підставою для перегляду судових рішень.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність, у даному випадку, підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами та обгрунтовано відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_7 .

Щодо доводів прокурора ОСОБА_6 про те, що суд 1-ої інстанції необґрунтовано зарахував засудженому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення в період з 03.11.2018 року по день набрання ухвалою законної сили із розрахунку одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі, апеляційний суд вважає, що вони не можуть бути підставою для зміни судового рішення, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, а в даному провадженні, прокурором апеляційна скарга не подавалась. При цьому, погіршити становище засудженого без апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд позбавлений можливості.
Згідно с положенням п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судове рішення є законним та справедливим, тому апеляційні скарги захисника та засудженого не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 370, 404, 405, 407, 419, 459, 462, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 27.03.2019 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_7 про перегляд судових рішень, а саме: вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 07.03.2014 року, ухвали Апеляційного суду Одеської області від 23.06.2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 12.05.2016 року за нововиявленими обставинами, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців, а засудженим в той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4