печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3495/19-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2019 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала скаргу, адвоката: не з`явився,

прокурора: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про повернення майна та встановлення процесуального строку для проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000168 від 11.02.2015 року, -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про повернення майна та встановлення процесуального строку для проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000168 від 11.02.2015 року.

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 зазначає, що 14-15.08.2015 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10.08.2015 року проведено обшук приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено, в тому числі, належне ОСОБА_4 майно, а саме: жорсткий диск Samsung HD2004J s/4 S1619J1№P900244, грошові кошти: купюри по 100 грн. 100 шт., по 200 грн. 230 шт., 4 купюри номіналом по 100 дол. США, 1 купюру номіналом 10 дол. США, 1 купюру номіналом 50 Євро, ноутбук Acer Aspire 4920 с/н LXAKWOX1628030E6782000 з зарядним пристроєм, жорсткий диск WD с/н WXK1A7149087 в чохлі червоного кольору, печатку ТОВ «Агропромтех Азов», флеш накопичувач Toshiba, ноутбук Acer Aspire one model SK60 без с/н. Разом з тим, пряма вказівка на відшукування вилучених речей в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на обшук відсутня, до даного часу на вказане майно не накладено арешт та майно не повернуто ОСОБА_4 , що є порушенням чинного законодавства.

Крім того, адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 засобами поштового зв`язку було направлено прокурору Прокуратури міста Києва у кримінальному провадженні клопотання про повернення вилученого під час обшуку майна, у відповідь на яке, прокурор зазначив, що вилучені під час проведення обшуку майно входить до переліку щодо якого судом надано дозвіл на відшукання та вилучення в ухвалі про обшук від 10.08.2015 року, отже, вилучені не можуть вважатися тимчасово вилученим майном і правові підстави для їх повернення відсутні.

В судове засідання особа, яка подала скаргу не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 13.05.2019 року адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, 13.05.2019 року прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в задоволенні скарги просив відмовити, оскільки ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10.08.2015 року надано дозвіл на вилучення вказаних речей, крім того, постановою слідчого від 17.05.2015 року вилучені під час обшуку грошові кошти визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Оскільки особа, яка подала скаргу про час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином, 13.05.2019 року адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, а слідчий суддя позбавлений можливості забезпечити його явку, враховуючи строк розгляду скарги під час досудового розслідування, встановлений КПК України, а неявка прокурора не перешкоджає розгляду скарги, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності особи, яка подала скаргу, та прокурора.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування провадження технічними засобами не здійснювалось.

Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Прокуратурою міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000168, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 367 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10.08.2015 року за результатами розгляду клопотання слідчого надано дозвіл на обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстрована на праві власності за ОСОБА_7 з метою виявлення, вилучення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення оригіналів реєстраційних, звітних документів та печаток ТОВ «КУА Інвестиційний альянс», які містять підписи від імені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та виконані не даними особами, комп`ютерна техніка, магнітні та інші носії інформації на яких містяться електронні копії документів, які були підроблені, грошові кошти, які були отримані внаслідок використання підприємства ТОВ «КУА Інвестиційний альянс» без згоди фактичних власників та реалізації такого майна, а також ті, які могли бути отримані злочинним шляхом та не мають свого документального підтвердження, знарядь кримінального правопорушення та майна, яке було здобуте у результаті його вчинення та інших предметів, речей і документів, які містять відомості про вчинення розслідуваного або іншого кримінального правопорушення і вказують на осіб, що його вчинюють, викривають його співучасників та які можуть бути доказами у даному кримінальному провадженні.

14-15.08.2015 року слідчим було проведено обшук вказаної квартири, за результатами якого, було вилучено, в тому числі, належне ОСОБА_4 майно, а саме: жорсткий диск Samsung HD2004J s/4 S1619J1№P900244, грошові кошти: купюри по 100 грн. 100 шт., по 200 грн. 230 шт., 4 купюри номіналом по 100 дол. США, 1 купюру номіналом 10 дол. США, 1 купюру номіналом 50 Євро, ноутбук Acer Aspire 4920 с/н LXAKWOX1628030E6782000 з зарядним пристроєм, жорсткий диск WD с/н WXK1A7149087 в чохлі червоного кольору, печатку ТОВ «Агропромтех Азов», флеш накопичувач Toshiba, ноутбук Acer Aspire one model SK60 без с/н.

Як визначено у ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Як визначено у ст. 169 КПК України, тимчасове вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч. 6 ст. 173 КПК України, ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення..

Частиною 1 статті 100 КПК України, визначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Отже, законодавцем чітко визначено, що речовий доказ не повертається у разі його одержання під час тимчасового доступу до речей та документів (ст. 160-166 КПК України) або накладення на нього арешту (ст. 170-174 КПК України).

Згідно ч. 2 ст. 100 КПК України, речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: 1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження; 2) передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження; 3) знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан; 4) передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля. У випадках, передбачених цією частиною, речові докази фіксуються за допомогою фотографування або відеозапису та докладно описуються. У разі необхідності може бути збережений зразок речового доказу, достатній для його експертного дослідження або інших цілей кримінального провадження.

Отже, сторона кримінального провадження зобов`язана зберігати речові докази, тобто необхідним є визнання того чи іншого предмета чи документа речовим доказом у кримінальному провадженні. Слідчий має визначитись чи відповідають такі предмети певним критеріям, визначеним ст. 98 КПК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 100 КПК України, і лише після цього, вирішивши питання про визнання їх речовими доказами, визначатись з порядком їх зберігання.

Крім того, як вбачається із матеріалів клопотання, що ОСОБА_4 на даний час будь-якого процесуального статусу у жодному кримінальному провадженні не має.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтями 7, 16 КПК України визначено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що позбавлення ОСОБА_4 , як власника майна, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися власністю, порушує право власності останньої, оскільки у кримінальному провадженні відсутні підстави, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення "справедливого балансу" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи, у зв`язку з чим клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про повернення вилученого під час обшуку майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню в цій частині.

Разом з тим, слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання в частині встановлення процесуального строку для проведення процесуальних дій, оскільки слідчий суддя позбавлений можливості встановити строк виконання судового рішення, оскільки це є імперативною вказівкою, яка закріплена у нормах національного законодавства та, відповідно, не може бути предметом розгляду слідчим суддею, в порядку ст. 114 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 100, 114, 160-166, 167, 168, 170-174, 303, 306, 307, 309, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про повернення майна та встановлення процесуального строку для проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000168 від 11.02.2015 року, задовольнити частково.

Зобов`язати прокурора прокуратури міста Києва у кримінальному провадженні № 0000168 від 11.02.2015 року повернути ОСОБА_4 майно, яке було вилучене 14-15.08.2015 року в ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: жорсткий диск Samsung HD2004J s/4 S1619J1№P900244, грошові кошти: купюри по 100 грн. 100 шт., по 200 грн. 230 шт., 4 купюри номіналом по 100 дол. США, 1 купюру номіналом 10 дол. США, 1 купюру номіналом 50 Євро, ноутбук Acer Aspire 4920 с/н LXAKWOX1628030E6782000 з зарядним пристроєм, жорсткий диск WD с/н WXK1A7149087 в чохлі червоного кольору, печатку ТОВ «Агропромтех Азов», флеш накопичувач Toshiba, ноутбук Acer Aspire one model SK60 без с/н.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1