31.10.2019
Справа № 642/7400/19
Провадження № 1-кс/642/3948/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 жовтня 2019 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дробишево Краснолиманського району Донецької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,
встановив:
28.10.2019 до слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова звернулася слідчий СВ Холодногірського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 з клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, вказуючи, що 25.10.2019 близько 15:30 годин працівники управління патрульної поліції в Харківській області ДПП ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 перебували в форменому одязі та виконували свої службові обов`язки по відпрацюванню території Холодногірського району м. Харкова по охороні громадського порядку та проводили превентивні дії з неповнолітнім ОСОБА_10 та його матір`ю ОСОБА_11 , у дворі будинку АДРЕСА_3 . В цей час, до працівників поліції та ОСОБА_11 підійшов раніше їм незнайомий ОСОБА_6 та почав висловлюватися в адресу працівників поліції нецензурною лайкою, та чіплятися руками за формений одяг останніх. Працівниками поліції ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 неодноразово було повідомлено ОСОБА_6 припинити свої протиправні дії, та наслідки в разі їх продовження, на що останній не реагував та продовжив виражатися в адресу працівників поліції нецензурною лайкою. З метою виконання завдань поліції, передбачених ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015, працівники поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_8 намагалися зупинити протиправні дії останнього, на що ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники поліції в форменому одязі та зі спеціальними засобами, ігноруючи законні вимоги останніх, припинити протиправні дії, що виразилися у висловлюванні грубою нецензурною лайкою та чіплянні останніх за одяг, продовжив виражатися в адресу працівників поліції нецензурною лайкою, та бажаючи продовження своїх протиправних дій, діючи з раптово виниклим злочинним умислом, направленим на умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв, легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, вихватив у працівника поліції ОСОБА_9 газовий балон «Терен-М4» та розпилив у очі останньому, та розпилив у очі працівникам поліції ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , чим завдав побої останнім. Намагаючись втекти з місця скоєння злочину ОСОБА_6 , був зупинений іншими працівниками поліції, але переслідуючи намір втечі завдав удар в обличчя ногою працівнику поліції ОСОБА_12 , чим заподіяв останньому тілесне ушкодження та страждання.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, а саме, умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв та легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

В обгрунтування клопотання слідчий посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Дробишево Краснолиманського району Донецької області, громадянин України, з вищою освітою, одружений, не працюючий, зареєстрований: АДРЕСА_1 , та проживаючий: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину(донька 7 років), підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 5 (п`яти) років, офіційно не працевлаштований, тобто у нього відсутні міцні соціальні зв`язки. В даному випадку існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.

Окрім того, підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного або навіть фізичного впливу на свідків, які викривають його у вчиненні злочинів, так як останній обізнаний про спосіб життя останніх, тобто незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. В даному випадку існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Враховуючи характер скоєного злочину, дані про особу ОСОБА_6 який не працює та не має джерел для нормальної життєдіяльності, вчинив злочин проти авторитету органів державної влади, він може вчинити нові злочини, тому в даному випадку мається існування ризиків, передбачених п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення інших кримінальних правопорушень.

Тому, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання, просили його задовольнити, посилаючись на наведені в ньому обставини.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення даного клопотання, вказуючи, що ризики не обгрунтовані та не доведені, у підозрюваного є сім`я, семирічна дитина на утриманні, він працює неофіційно, має вищу юридичну освіту, що спростовує посилання слідчого на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.
Заслухавши думку слідчого, прокурора, які підтримали дане клопотання, підозрюваного та його захисника, які заперечували, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
В Холодногірськму ВП ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування № 0002622 від 25.10.2019 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.
26.10.2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований та утримуватись під вартою інакше, як за вмотивованого рішення суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Пунктом с частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), нікого не може бути позбавлено волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігання вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.
При вирішенні питання щодо запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює сукупність всіх обставин, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1ст. 177 КПК.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому триманя під вартою - є найбільш суворим.
Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.
При цьому, Верховним Судом України роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного внаслідок відсутності у останнього постійного місця проживання, зловживання спиртними напоями чи вживання наркотичних засобів, продовження вчинення злочинів, підтримання соціальних зв`язків негативного характеру, порушення умов запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під-вартою, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
У відповідності до вимог ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.
ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, однак це не може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, потреби ж досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у реалізацію прав і свобод підозрюваним, про який йдеться у клопотанні слідчого.
При вирішенні питання щодо запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює сукупність всіх обставин, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення
Також враховується: тяжкість злочину, який інкримінується, вік, стан здоров`я підозрюваного, стан сім`ї, дані що її характеризують.
Згідно з п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_6 одружений, має на утриманні малолітню дитину, працює неофіційно, має постійне місце проживання, що спростовує відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.
При обранні вказаного запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється в інкримінованому кримінальному правопорушенні, а також обставини, зазначені у ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість скоєного правопорушення, особу підозрюваного, який раніше не судимий, одружений, наявність у нього постійного місця проживання, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, отже, застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може порушити необхідні умови життя дитини та порушити положення Конвенції про права дитини.
Клопотання слідчого фактично ґрунтується на припущеннях про неможливість застосування іншого виду запобіжного заходу, ніж утримання під вартою, яке не доведене у встановленому порядку й не можуть свідчити про наявність законних підстав (ст.177,178,194 КПК України) для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов до переконання про відсутність підстав для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у виді взяття під варту внаслідок ненадання стороною обвинувачення фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.
Отже, у задоволенні слідчого про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити.
При цьому, згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Приймаючи до уваги вищенаведене та фактичні обставини справи, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки.
Разом з тим, слідчий суддя вважає необхідним покласти на ОСОБА_6 обов`язки, визначені ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя -
ухвалив:
Клопотання слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 60 днів до 26 грудня 2019 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
1) Цілодобово не залишати житло за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
2) Прибувати до слідчого СВ Холодногірського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області, прокурора або суду за першою вимогою;
Строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_6 рахувати з 28.10.2019 до 26 грудня 2019 року включно.
Виконання ухвали доручити Холодногірському ВП ГУ НП в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Слідчий суддя