Справа180/1701/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 р. м. Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000385 від 24.07.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Борисівка Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянина України, який не одружений, з середньою освітою, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

23.07.2019 року, приблизно о 23-30 год., обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи біля території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де тимчасово у той час проживав за дозволом господаря будинку ОСОБА_5 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом мопедом моделі «Alpha», вартістю 7619,04 грн., що належить потерпілому ОСОБА_5 та був розміщений на території домоволодіння, діючи умисно, незаконно, керуючись корисливим мотивом, увійшов всередину двору та шляхом утримування руками руля мопеду став буксирувати даний транспортний засіб з місця зберігання у напрямку проїжджої частини вулиці, де викотивши мопед на відстань приблизно 20 метрів від двору домоволодіння, вчинив декілька спроб запустити двигун, після чого незаконні дії обвинуваченого побачив потерпілий ОСОБА_5 , який став вимагати припинити вказані дії. Після чого ОСОБА_3 , вчинивши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, підкорюючись вимогам потерпілого, залишив транспортний засіб і втік з місця скоєння злочину.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразились у закінченому замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом, кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 289 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся, підтвердив обставини, вказані вище, просить суд суворо не карати обіцяючи більше злочинів не вчиняти.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що обвинувачений проживав у нього деякий час, мав вільний доступ на територію домоволодіння і у будинок. 23.07.2019 року він почув, що хтось намагається запустити двигун його мопеда. Коли вийшов на двір то побачив, що ОСОБА_3 викотив за двір мопед і вчиняє спроби щодо запуску двигуна транспортного засобу, він став вимагати припинити ці дії, але обвинувачений втік з місця вчинення злочину. На даний час він не має претензій до обвинуваченого, оскільки він покаявся та вибачився.

В зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджує докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким в судовому засіданні не оспорюються.

Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у судовому засіданні доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 289 КК України, тому що він вчинив закінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що він посягнув на безпеку руху та експлуатації транспорту, скоївши злочин середньої тяжкості.

Суд також враховує особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, офіційно не працює, не одружений, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Таким чином, суд вважає, що мірою покарання, необхідною і достатньою для перевиховання обвинуваченого і попередження нових злочинів повинна бути міра покарання у вигляді обмеження волі. Але, враховуючи обставини вчинення злочину та особу обвинуваченого, який раніше не судимий, у вчиненому щиро розкаявся, суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, із застосуванням ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжні заходи не обирались.

Долю речових доказів і процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст. ст. 100, 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації,

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи,

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази мопед моделі «Alpha», що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити останньому.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 628,04 грн.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обмеження права на оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя: ОСОБА_1