Справа №333/1046/19
Провадження №1-кп/333/662/19
УХВАЛА
30.10.2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

провівши в приміщенні суду відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000211, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштованому, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимому,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 384 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:

До Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 384 КК України.

Так, у ході досудового розслідування встановлено, що 18 серпня 2015 року слідчим Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС в Запорізькій області ОСОБА_6 було проведено допит громадянина ОСОБА_4 в якості свідка у вказаному кримінальному провадженні.
Перед початком допиту свідку ОСОБА_4 було роз`яснено його процесуальні права та попереджено про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого показання, про що останнім засвідчено власними підписами в протоколі допиту свідка від 18 серпня 2015 року.
Під час досудового розслідування на запитання слідчого щодо відомих ОСОБА_4 обставин вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 злочину, останній добровільно, без будь-якого примусу, повідомив, що протягом тривалого часу він знайомий з ОСОБА_7 , з яким підтримує дружні відносини. 17.08.2015 у вечірній час йому на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_7 , який запропонував зустрітися. Через декілька хвилин вони зустрілися біля магазину «Сільпо» по вул. Ситова у м. Запоріжжя. В ходу їх спілкування, ОСОБА_7 подзвонив зі свого мобільного телефону чоловіку на ім`я ОСОБА_9 , якому запропонував зустрітися через 15 хвилин біля кіоску по вул. Парамонова, 1, у м. Запоріжжя. Коли вони прийшли до зазначеного кіоску, до них підійшли двоє раніше невідомих чоловіків, які представилися як ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . ОСОБА_7 з ОСОБА_9 відійшли від них та почали про щось спілкуватися. Після цього, він, ОСОБА_7 , чоловіки на ім`я ОСОБА_9 та ОСОБА_10 направилися до супермаркету «АТБ», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 96. Перебуваючи біля вказаного супермаркету приблизно о 00 годині 15 хвилин, ОСОБА_7 попрохав у ОСОБА_4 його мобільний телефон для здійснення дзвінку. В ході спілкування по мобільному телефону, ОСОБА_7 домовився з хлопцем на ім`я ОСОБА_11 про зустріч, після чого ОСОБА_7 запропонував усім піти до нічного кіоску по вул. Парамонова, 1, на що вони погодилися і вчотирьох попрямували туди. Перебуваючи біля вказаного кіоска, до них підійшов раніше невідомий хлопець, який представився як ОСОБА_11 . Після цього, ОСОБА_7 відкликав ОСОБА_11 , щоб поспілкуватися. Приблизно через 10 хвилин вони повернулися, після чого ОСОБА_11 заліз через газову трубу у вікно
другого чи третього поверху, яке було розбито. В цей час до ОСОБА_4 підійшов ОСОБА_7 , який попрохав, щоб він залишив свій телефон у нього на тимчасове користування, а сам пішов прогулятися. Через кілька хвилин, він підійшов до одного з під`їздів зазначеного будинку, де присів на лавочку. Через деякий час до нього підійшли ОСОБА_10 і ОСОБА_9 , при цьому ОСОБА_9 зі свого мобільного телефон комусь зателефонував та попрохав вийти. Приблизно о 03 годині 30 хвилин до них підійшов раніше незнайомий чоловік, який представився ОСОБА_12 . Через кілька хвилин після цього, чоловік на ім`я ОСОБА_10 пішов у невідомому напрямку. Приблизно о 04 годині до будинку АДРЕСА_3 приїхала машина таксі «Ланос» світлого кольору та ОСОБА_9 з ОСОБА_12 попрямували до під`їзду, де знаходилася квартира з розбитим вікном. ОСОБА_4 залишився сидіти на лавочці. ОСОБА_7 також пішов за ОСОБА_9 і ОСОБА_12 у під`їзд. Приблизно через 5 хвилин після цього з під`їзду вийшов ОСОБА_9 у якого була коробка з-під «ДВД-програвача», яку він переніс в багажник таксі. Через декілька хвилин, він побачив ОСОБА_7 , який передав йому мобільний телефон та він попрохав його почекати, а сам знову направився до під`їзу. У цей момент у двір приїхав наряд міліції, який затримав ОСОБА_7 та чоловіка на ім`я ОСОБА_9 . Крім того, в ході проведення допиту ОСОБА_4 заявив, що ОСОБА_7 спочатку пропонував йому вчинити крадіжку вказаного майна, проте він відмовився.
Враховуючи вищевикладене, кримінальне провадження № 0003847, за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, з обвинувальним актом було направлено до Комунарського районного суду м. Запоріжжя для розгляду.
30 листопада 2015 року, під час судового розгляду вказаного кримінального провадження, ОСОБА_4 , усвідомлюючи свої процесуальні права, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання та приведеним судом до присяги, з метою сприяння ухиленню ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, умисно надав суду завідомо неправдиві показання, шляхом повідомлення недостовірних відомостей про факти та обставини вчиненого злочину, що мають значення для відповідного провадження, та які повністю суперечили показанням, які були надані на етапі досудового розслідування кримінального провадження, тим самим ввів в оману суд. В судовому засіданні ОСОБА_4 будучи в статусі свідка повідомив суд про те, що ОСОБА_7 не причетний до вчинення крадіжки майна квартири АДРЕСА_4 .
Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.384 КК України, завідомо неправдиве показання свідка.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений та захисник заявили клопотання про закриття кримінального провадження у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України, та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку з тим, що з дня вчинення ним злочину минули строки притягнення його до кримінальної відповідальності.

Прокурор не заперечував в задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, а саме сторони захисту та сторони обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає можливим клопотання обвинуваченого задовольнити, та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з наступних підстав.

Згідно з вимогами п.2) ч. 1 ст. 49 КК України передбачено що особа звільняється від кримінально відповідальності якщо з дня вчиненого нею злочину минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно до ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин невеликої тяжкості та на час розгляду провадження від моменту вчинення ним злочину пройшло більше трьох років, тобто строк притягнення до кримінальної відповідальності закінчився, а тому згідно п. 2 ч. 1 ст.49 КК України його можливо звільнити від кримінальної відповідальності.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.49 КК України, ст.ст.284-286,288,314 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України - закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Речовий доказ залучений постановами слідчого від 16.01.2016 року та 19.02.2016 року які зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000211 зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000211.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Комунарського районного
суду м. Запоріжжя ОСОБА_1