Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/360/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2019 року. м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, в режимі відеоконференції з Олександрівським районним судом Кіровоградської області, за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 22 квітня 2019 року, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування умовно-дострокового звільнення до

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, із однією неповнолітньою дитиною на утриманні, зареєстрованого та такого, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, по даній справі засудженого:

-10.11.2016 року вироком Ленінського районного суду м. Кіровоград за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки,

залишено без задоволення.

ВСТАНОВИЛА:

До місцевого суду із клопотанням про застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання звернувся засуджений ОСОБА_7 .

Судом, за наслідками розгляду клопотання засудженого, постановлено відмовити у задоволенні клопотання.

Підставами того є наступне: ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.12.2018 року ОСОБА_7 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі; покарання засуджений відбуває у ДУ «Олександрівський виправний центр (№104)»; положеннями ч. 8 ст. 154 КВК України накладено заборону на умовно-дострокове звільнення особи, невідбута частина покарання якій замінена на більш м`яке, раніше, ніж через рік після такої заміни.

Засуджений ОСОБА_7 не погоджується із рішенням суду першої інстанції, оскаржує його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить: скасувати ухвалу слідчого судді, застосувати щодо нього умовно-дострокове звільнення.

Свої вимоги обґрунтовує наступними доводами.

Судом першої інстанції допущено однобічність при розгляді його клопотання, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; також відхилено одні доводи, без мотивації, взято до уваги інші.

Вказує, що ч. 8 ст. 154 КВК України накладає обмеження до застосування умовно-дострокового звільнення раніше, ніж через рік після постановлення ухвали про направлення в місця обмеження волі, а не про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, як у його випадку.

Вважає таку різницю суттєвою; тому відмова суду першої інстанції у застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення на підставі положень ч. 8 ст. 154 КВК України, - є незаконною.

Переконаний, що підставами відмови у задоволенні судом клопотання про умовно-дострокове звільнення може бути лише недоведеність свого виправлення засудженим, того, що останній своєю поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення, - що узгоджується з положеннями Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, у дебатах думку засудженого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу, просив застосувати стосовно нього умовно-дострокове звільнення, думку прокурора, який заперечив задоволення апеляційної скарги засудженого, дослідивши матеріли клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

У відповідності до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно із п. п. 1), 2) ч. 3 ст. 81 КК України Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Як встановлено ч. 5 ст. 82 КК України до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні засуджений вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.11.2016 року за ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

У слідчому ізоляторі тримався з 11 квітня 2017 року, де допустив одне порушення вимог утримання, за що притягнутий до дисциплінарної відповідальності, проте стягнення погашене.

З 01 вересня 2017 року відбував покарання в ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)», де порушень вимог утримання не допускав, отримав чотири заохочення.

З 14 січня 2019 року відбуває покарання в ДУ «Олександрівський виправний центр (№104)».

За час відбування покарання характеризований посередньо, не допускає порушень вимог утримання, до дисциплінарної відповідальності не притягався,стягнень не має, має заохочення.

Наразі працевлаштований в контрагентському об`єкті ФОП « ОСОБА_8 ».

Завжди виконує законні вимоги представників адміністрації центру, на заходи виховного характеру реагує добре. Приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі, на профілактичному обліку не перебував.

Відтак, колегія суддів вважає, що у поведінці засудженого ОСОБА_7 , безумовно, наявна позитивна тенденція, що дійсно свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення.

У конкретному випадку, зважаючи на зазначені вище обставини, колегія суддів приходить до висновку про те, що засуджений ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Проте, до засудженого ОСОБА_7 на даний час не може бути застосовано умовно-дострокового звільнення суто з процесуальних підстав.

Причиною того є наступні обставини.

Як встановлено матеріалами клопотання, ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 грудня 2018 року задоволено подання начальника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» про заміну засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким та засудженому ОСОБА_7 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке на обмеження волі.

Зі змісту копії означеної ухвали, наявної в матеріалах справи, слідує, що засуджений ОСОБА_7 просив задовольнити подання начальника установи.

Засудженого ОСОБА_7 для подальшого відбування покарання (у виді обмеження волі) направлено у місця обмеження волі ДУ «Олександрівський виправний центр (№104)».

Як вимагається ч. 8 ст. 154 КВК України особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.

Закон чітко встановлює момент, з якого починає обчислюватись термін, протягом якого особа даної категорії не може бути представлена до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким - день винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.

Тобто, судовим рішенням 10 грудня 2018 року засудженому ОСОБА_7 замінено невідбуту частину більш м`яким, у зв`язку із чим він був направлений у місця обмеження волі.

За таких обставин, враховуючи зазначену вище норму закону, протягом року, до 10 грудня 2019 року, діюче законодавство встановлює заборону на застосування щодо засудженого ОСОБА_7 такої заохочувальної норми як умовно-дострокове звільнення, навіть за умови його бездоганної поведінки та сумлінного ставлення до праці.

З огляду на зазначене, колегія суддів залишає апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 22 квітня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування умовно-дострокового звільнення, залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4