КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 07 листопада 2019 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2019 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Чернігів, громадянин України, з вищою освітою, одружений, має на утриманні малолітню дитину, працює на сервісі «Сітроен», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 28, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28 п.п. 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб, до 16 листопада 2019 року включно.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1ст. 255, ч. 3 ст. 28, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28 п.п. 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та врахував обставини визначені ст. 178 того ж Кодексу.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та не застосовувати відносно підозрюваного будь-якого іншого запобіжного заходу.

Зокрема, автор апеляційної скарги зазначає про те, що органом досудового розслідування порушено порядок повідомлення про підозру ОСОБА_6 , який є обов`язковим, а тому він не набув статусу підозрюваного в розумінні ст. 42 КПК України, у зв`язку з чим відносно нього взагалі не можливо застосовувати будь-який запобіжний захід.

Акцентує захисник увагу на необґрунтованості пред`явленої її підзахисному підозри, оскільки слідчим та прокурором не надано будь-яких об`єктивних доказів причетності підозрюваного до вчинення дій, які йому інкримінуються, а також на недоведеності існування будь-якого з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Звертається в апеляційній скарзі увага і на те, що слідчий суддя вказуючи дані про особу підозрюваного, що свідчать про відсутність стійких соціальних зв`язків, зазначив дані особи, яка не має відношення до ОСОБА_6 , який натомість не є пенсіонером, одружений, має на утриманні малолітнього сина, працює, має постійне місце проживання, позитивно характеризується.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного і його захисника, які підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі і просили її задовольнити, виступ прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Києво-Святошинським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 20 вересня 2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002355, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 28, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28 п.п. 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

17 вересня 2019 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру в участі у злочинній організації, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів; в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому у складі організованої групи, на замовлення, за попередньою змовою групою осіб; у вбивстві, в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому у складі організованої групи, на замовлення, за попередньою змовою групою осіб, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 28, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28 п.п. 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

18 вересня 2019 року старший слідчий СВ Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 , звернулася до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Ухвалою слідчого судді згаданого районного суду від 19 вересня 2019 року клопотання слідчого задоволено.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою і підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності усі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.
Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень, а також дані, які характеризують особу підозрюваного, в їх сукупності.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підори у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 28, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28 п.п. 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, всупереч доводам апеляційної скарги, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки об`єктивно зв`язують його з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дані правопорушення.

В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 з вчиненими кримінальними правопорушення підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 28, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28 п.п. 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Відповідно до змісту ст.ст. 177, 183 КПК України, крім наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою особливо тяжких злочинів, тримання під вартою має бути обумовлено доведеністю обставин, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Достатні дані при цьому повинні бути не уявними або ж припустимими, а конкретними, визначеними, необхідними, підтвердженими відповідними доказами, які б в сукупності свідчили про наявність підстав, що були достатніми для застосування запобіжного заходу, а тому не заслуговують на увагу і посилання сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, всебічно з`ясував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного, при цьому заслухав пояснення як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, та навів в ухвалі мотиви необхідності задоволення клопотання слідчого.

Наявність характеризуючих даних про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який одружений, має на утриманні малолітнього сина, працює, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, були відомі слідчому судді, враховані ним під час прийняття рішення, та не спростовують висновки суду про те, що останній може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.
Посилання захисника на те, що слідчим суддею зазначено дані, які не мають відношення до підозрюваного ОСОБА_6 , не є визначеною законом підставою для скасування судового рішення, та можуть бути виправлені в порядку ст. 379 КПК України.

На підставі вище викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_6 на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді відповідає вище вказаним вимогам, і що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_6 не набув статусу підозрюваного у розумінні ст. 42 КПК України, є надуманими зважаючи на те, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 здійснено в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, у зв`язку з наявністю достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінальних правопорушень.

Даних, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_6 під вартою матеріали судового провадження не містять.

Крім того, слідчим суддею обґрунтовано зазначено про відсутність підстав для визначення підозрюваному розміру застави, з урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не виявлено і не вбачаються такі зі змісту апеляційної скарги.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , та даних про його особу в їх сукупності, застосував запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб, до 16 листопада 2019 року включно, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/824/5718/2019 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_10 Доповідач: ОСОБА_1