БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/1502/19
Провадження № 1-кс/497/436/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.10.2019 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області, ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград, клопотання слідчого про арешт вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:
07 жовтня 2019 року слідчий СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , який здійснює процесуальне керівництво, про арешт вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000332 від 04.10.2019 року за ознаками кримінальних злочинів, передбачених ч.1 ст. 263 КК України.

З поданого клопотання вбачається, що до чергової частини Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, 03.10.2019 року надійшов рапорт інспектора контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи ОСОБА_5 про те, що 03.10.2019 року в період місяця добровільної видачі зброї та боєприпасів мешканець м. Болград Одеської області, ОСОБА_6 добровільно видав предмет, зовні схожий на РГД-5( ручна граната дистанційна) разом з предметами, зовні схожими на чеку та запал, які знайшов на північній околиці с. Каракурт Болградського району Одеської області.

Обсяг загальновідомих ознак ідентифікації бойових припасів, дають достатні підстави вважати, що вилучені предмети є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

За вказаним фактом СВ Болградського ВП розпочато кримінальне провадження ЄРДР № 0000332 від 04.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

З пояснень ОСОБА_6 встановлено, що він 03.10.2019 року знаходячись на полі № 130 земель Каракуртської сільської ради Болградського району Одеської області виявив предмет зовні схожий на РГД-5, разом з чекою та запалом. В подальшому, ОСОБА_6 , знаючи про проходження місяця добровільної здачі зброї та боєприпасів звернувся з вказаним предметом до Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області та добровільно видав його.

Показання ОСОБА_6 щодо виявлених і вилучених в нього предметів, а також обсяг загальновідомих ознак ідентифікації зброї та боєприпасів (зовнішній вид, схожість, маркуванням, нумерація, модель, тощо), дають достатні підстави вважати, що вилучені предмети, пов`язані з незаконним поводженням зі зброєю та бойовими припасами.

В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання та зазначив, що в клопотанні викладені всі обставини та підстави, необхідні для вирішення питання про накладення арешту на вилучене майно, наполягав на задоволенні клопотання.

Розглянувши матеріали поданого клопотання та матеріали кримінального провадження, обставини та підстави наведені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню на підставі наступного.

Судовим розглядом встановлено:

03.10.2019 року до чергової частини Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області надійшов рапорт інспектора контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи ОСОБА_5 про те, що 03.10.2019 року в період місяця добровільної видачі зброї та боєприпасів мешканець м. Болград Одеської області, ОСОБА_6 добровільно видав предмет, зовні схожий на РГД-5( ручна граната дистанційна) разом з предметами, зовні схожими на чеку та запал, які знайшов на північній околиці с. Каракурт Болградського району Одеської області.

За вказаним фактом СВ Болградського ВП розпочато кримінальне провадження ЄРДР № 0000332 від 04.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

04.10.2019 року слідчим СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, лейтенантом поліції ОСОБА_3 було проведено огляд предметів у присутності понятих та постановою слідчого від 04.10.2019 року зазначені предмети визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Згідно положень КПК України під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.

Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження КПК визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

При цьому слідчий суддя враховує, що обов`язок доведення існування зазначених обставин КПК покладає на слідчого, прокурора, який звертається із відповідним клопотанням.

Підстави тимчасового вилучення майна визначені положеннями ст.167 КПК України, а саме:

1. Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

2. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Статтею 170 КПК України визначено, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину ...

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження...

Арешт майна допускається з метою забезпечення: - збереження речових доказів; - спеціальної конфіскації; - конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; - відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Речовими доказами згідно із ст. 78 Кримінально-процесуального кодексу України є предмети, які були знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочину або були об`єктом злочинних дій, гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом, і всі інші предмети, які можуть бути засобами для розкриття злочину і виявлення винних або для спростування обвинувачення чи пом`якшення відповідальності.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

Згідно п.4 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду (нова редакція), затвердженої наказом Генеральної прокуратури України, Державної податкової адміністрації України, Верховного суду України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Державної судової адміністрації України від 27 серпня 2010 року N 51/401/649/471/23/125 до вилучених з обігу належать:

- предмети, придбання і використання яких здійснюється за особливими дозволами і вичерпний перелік яких визначений законодавством України;

- предмети, виготовлення, придбання, зберігання, збут і розповсюдження яких забороняється законодавством;

- документи, визначені законодавством та іншими нормативними актами.

Як вбачається з клопотання слідчого про арешт майна, останній посилається на необхідність цього не тільки для забезпечення доказової бази в провадженні, забезпечення збереження вилучених речових доказів, а також в зв`язку з необхідністю проведення судових експертних досліджень.

Згідно ст.171 ч.5 КПК України клопотання слідчого, про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчий суддя приймає до уваги встановлені обставини та враховує правову кваліфікацію кримінального злочину, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, та приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, оскільки, як встановлено з матеріалів клопотання, доводів слідчого вилучене майно є: - предметами, що вилучені законом з обігу, - предметами, використання яких здійснюється за особливими дозволами передбаченими законом, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також з метою забезпечення збереження речових доказів.

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання слідчого про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального злочину, та про необхідність накладення арешту на майно на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.78, 98, 131, 132, 167, 170, 171, 236 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт вилученого майна задовольнити.
Накласти арешт на вилучене майно у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000332 вилучене 04.10.2019 року, яке було добровільно видане ОСОБА_6 ,а саме на:

-металевий предмет чорного кольору, зовні схожий на РГД 5, на якому мається серійний номер білого кольору «УРГ-Н-386-10-73», разом з предметами, що схожі на запал та чеку.

Зазначене майно здати на зберігання до камери зберігання речових доказів Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області за адресою: Одеська область, м. Болград, проспект Соборний, № 97.

Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилучено майна покласти на слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одееського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1