Справа № 367/5040/19 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3125/2019 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.81 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
із участю

прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції з ДУ «Бучанська ВК (№85)» Міністерства юстиції України в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 16.09.2019, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 та звільнено умовно-достроково

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, розлученого, зареєстрованого та до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

від відбування покарання, призначеного вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.03.2015, з не відбутою частиною покарання 07 місяців 05 днів.

Зазначена ухвала обґрунтована тим, що ОСОБА_7 відбув 1/2 частини строку покарання, і довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, оскільки засуджений був працевлаштований, має заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, стягнення погашені у встановленому законом порядку.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської прокуратури Київської області ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, у якій вона просить ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 16.09.2019 скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та неправильністю застосування закону України про кримінальну відповідальність, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього ст.81 КК України, а саме умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Свої вимоги мотивує тим, що станом на 16.09.2019 засуджений ОСОБА_7 відбув 1/2 частини строку призначеного покарання, однак на шлях виправлення не став, адже за місцем відбування покарання характеризується посередньо, мав два заохочення, а саме 30.12.2018, 29.07.2019 «Подяка» за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Разом з тим, засуджений протягом періоду відбування покарання неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, за що мав 4 стягнення, погашені у встановленому законом порядку.

На думку апелянта, факт правослухняної поведінки протягом часу, що передував формальному настанню пільги, передбаченої ст. 81 КК України, не є безумовною передумовою умовно-дострокового звільнення та не свідчить про його виправлення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, доводи засудженого ОСОБА_7 , який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Керуючись ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Однак, зазначених вимог кримінального процесуального закону районним судом першої інстанції не було дотримано в повній мірі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Колегією суддів встановлена наявність такої невідповідності висновків суду, викладених у оскаржуваній ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження, допущених під час судового розгляду.

Згідно з п.1 ч.3 ст.81 КК України та п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване лише після повного, всебічного вивчення даних про особу засудженого та після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин середньої тяжкості.

У відповідності до ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Сумлінне ставлення до праці полягає в добросовісному ставленні до виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів, сплата податків та інших обов`язкових платежів. Особа повинна брати участь у суспільно корисній праці в одній із існуючих організаційно-правових форм (робота за наймом, участь у підприємництві, виконання роботи за цивільно-правовими договорами, індивідуальна праця).

Із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.03.2015 за ч.ч.1, 2 ст.185, ст.ст.70, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.11.2015 іспитовий строк скасовано і ОСОБА_7 направлено в місця позбавлення волі на 3 роки.

Початок строку покарання 21.04.2017.

Кінець строку покарання 21.04.2020.

1/2 строку покарання 21.10.2018.

Із характеристики за місцем відбування покарання від 05.08.2019 (а.п.23), довідки про заохочення та дисциплінарні стягнення засудженого від 05.08.2019 (а.п.24) вбачається, що і 24.04.2017 по 02.06.2017 ОСОБА_7 тримався в ДУ «Київський СІЗО», стягнень та заохочень не мав. Із 02.06.2017 останній відбуває покарання в ДУ «Бучанська ВК (№85)». При цьому, вимоги режиму відбування покарання порушував 4 рази, за що має дисциплінарні стягнення, з із яких погашені у встановленому законом порядку, 1 скасоване постановою прокурора від 22.03.2019. працевлаштований на виробництві установи, на дільниці «Гофропласт», 2 рази заохочувався правами начальника установи. У відношенні до представників адміністрації установи поводить себе стримано. У колективі засуджених не конфліктний, підтримує дружні стосунки із засудженими різної спрямованості. Заходи виховного та профілактичного характеру відвідує, але не завжди робить належні висновки. Участі у програмах диференційованого виховного впливу не приймає. Санітарний стан спального місця та при ліжкову тумбочку намагається утримувати у належному стані, має охайний зовнішній вигляд. Підтримує соціально-корисні зв`язки із рідними шляхом листування. На профілактичному обліку установи не перебуває. За характером скритний, спокійний. Вину у скоєному визнав. На підставі вище викладеного засуджений характеризується посередньо (а.п.23, 23).

Проаналізувавши матеріали кримінального провадження та доводи оскаржуваного рішення, колегія суддів прийшла до переконання, що судом першої інстанції не враховано те, що ОСОБА_7 засуджений за вчинення умисних злочинів середньої тяжкості проти власності, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.11.2015 іспитовий строк, визначений ОСОБА_7 вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.03.2015 скасовано і направлено його в місця позбавлення волі на 3 роки, відбув частину покарання, за місцем відбування покарання характеризується посередньо, мав два заохочення, а саме 30.12.2018, 29.07.2019 «Подяка» за сумлінну поведінку та ставлення до праці, разом з тим, протягом періоду відбування покарання неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, за що мав 4 стягнення, погашені у встановленому законом порядку.

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора і приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав однозначно стверджувати про виправлення ОСОБА_7 за час відбування покарання, а тому застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним.

При цьому, апеляційний суд вважає, що засуджений ОСОБА_7 стає на шлях виправлення, адже має два заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Проте вказане є недостатнім для переконання суду в необхідності застосування до нього положень ст.81 КК України.

Виходячи з наведеного, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з ухваленням нової ухвали, якою слід відмовити у задоволені клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 537 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 16 вересня 2019 року, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 та звільнено умовно-достроково ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 березня 2015 року, з не відбутою частиною покарання 07 місяців 05 днів скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.

Головуючий :
Судді :