ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-cc/819/448/19 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: обрання запобіжного заходу Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

При секретарі ОСОБА_5

За участю прокурора ОСОБА_6

Захисника-адвоката ОСОБА_7

Підозрюваного: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні матеріали кримінального провадження №0000313 за апеляційними скаргами прокурора, захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 17 липня 2019 року,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 17 липня 2019 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Херсонській області та відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст.307 КК України, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, терміном до 12 вересня 2019 року.

Одночасно застосовано альтернативний запобіжний захід у виді застави розміром 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 154 880 гривень.

У випадку внесення застави, на підозрюваного покладено обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, адвокат подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід - у виді домашнього арешту за місцем його проживання, або визначити заставу у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 38 720 гривень.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник послався на те, що в ухвалі слідчого судді не наведено обґрунтованості підозри відносно ОСОБА_8 та існування ризиків передбачених ст.177 КПК України. Також судом не вирішено питання можливості застосування відносно ОСОБА_8 альтернативних запобіжних заходів. Зазначає, що повідомлення про підозру не містить чітких вказівок, які саме дії ОСОБА_8 підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.307 КК України. Крім того вказує на суперечності наявні в матеріалах провадження, оскільки обшук проводився в рамках кримінального провадження №0000313, а затримання та проведення експертиз здійснено в кримінальному провадженні з іншими номерами.

В апеляційній скарзі прокурор посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просить ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 17 липня 2019 року скасувати та постановити нову у хвалу, якою клопотання слідчого задовольнити в повному обсязі та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб та визначити заставу у розмірі трьохсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 576300 гривень.

Зазначає, що слідчий суддя своє рішення в частині визначення розміру застави не обґрунтував та не зазначив з яких саме підстав виходив при визначенні застави в меншому розмірі ніж клопотала сторона обвинувачення. На думку прокурора визначений слідчим суддею відносно підозрюваного ОСОБА_8 розмір застави не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Заслухавши суддю - доповідача, думку захисника, підозрюваного, прокурора, у судових дебатах сторони залишились на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У відповідності до ст.29 Конституції України та ст.ст.176,177,178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідно до ст.183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1.наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2.наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3.недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Колегія суддів вважає, що за результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону при обранні виду запобіжного заходу слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів провадження, 15 липня 2019 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України (а.п.10).

16 липня 2019 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропної речовини, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб.

17 липня 2019 року ОСОБА_10 повідомлено про зміну підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах (а.п.60).

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованих йому злочинів підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами на які послався слідчий у своєму клопотанні, та які були предметом дослідження суду першої інстанції а саме: протоколом обшуку від 15 липня 2019 року за місцем мешкання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 (а.п.19-21); висновком експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України №1199-НР від 16 липня 2019 року (а.п.35-39); протоколом обшуку від 15 липня 2019 року за місцем мешкання ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_2 (а.п.16-18); висновком експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України №1198-НР від 16 липня 2019 року (а.п.31-34); протоколом обшуку від 15 липня 2019 року за місцем мешкання ОСОБА_14 та ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_3 (а.п.22-25); висновком експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України №1200-НР від 16 липня 2019 року (а.п.26-30); результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії обстеження публічно недоступних місць, а саме житлового будинку АДРЕСА_2 від 06 травня 2019 року (а.п.55); висновком експерта Херсонського НДЕКЦ №976-НР від 26 червня 2019 року (а.п.44-47); результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі контрольованої поставки наркотичних засобів від 06 травня 2019 року; результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії накладення арешту на кореспонденцію проведення її огляду, виїмки та отримання зразків з вантажів від 06 травня 2019 року; висновком експерта Херсонського НДЕКЦ №974-НР від 21 червня 2019 року (а.п.40-43); результатами негласних слідчих (розшукових) зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (а.п.57-59).

Розглядаючи клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Херсонській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий суддя оцінивши вагомість вказаних доказів, а також інші, передбачені ст.178 КПК України, обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, прийшов до висновку, що лише застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 та можливості підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню.

Колегія суддів вважає такий висновок слідчого судді обґрунтованим, а доводи захисника-адвоката ОСОБА_9 про доцільність обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, непереконливими.

Так, матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, передбачених ч.ч.2,3 ст.307 КК України.

При цьому в питанні визначення обґрунтованості підозри, суд апеляційної інстанції виходить із позиції Європейського суду з прав людини відповідно до якої, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Словосполучення «обґрунтована підозра» передбачає наявність існування фактів або інформації, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин («Cebotari v. Moldova», п. 48).

Таким чином, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
У даному кримінальному провадженні, зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.307 КК України є обґрунтованою.
Посилання захисника на суперечності наявні в матеріалах провадження, оскільки обшук проводився в рамках кримінального провадження №0000313, а затримання та проведення експертиз здійснено в кримінальному провадженні з іншими номерами, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вправі давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину.
Крім того згідно висновку експерта №1199-НР від 16 липня 2019 року ним досліджувалися предмети вилучені під час обшуку в кімнаті ОСОБА_8 , за адресою АДРЕСА_1 в кримінальному провадженні №0000313.

Також, згідно постанови прокурора відділу прокуратури Херсонської області від 15 липня 2019 року, наданої прокурором в судовому засіданні, кримінальні провадження №0000313, № 0000250, №0000251, №000252 об`єднані в одне провадження під №0000313.

Доводи захисника з приводу того, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 не містить чітких вказівок, які саме дії ОСОБА_8 підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.307 КК України суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки зі змісту повідомлення про підозри вбачається, що ОСОБА_8 органами досудового розслідування інкримінується саме незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.

Що стосується висновку місцевого суду про наявність ризиків того, що ОСОБА_8 перебуваючи на волі може вчинити одну із дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України то слід зазначити наступне.
Згідно з ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства і суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до п.п.3,4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу злочину та особистості підозрюваного (його характеру, маральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального провадження (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань.
Враховуючи наведені в матеріалах провадження факти та обставини на підтвердження причетності ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих йому злочинів, тяжкість покарання, що може загрожувати підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, а також відомості, що характеризують особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, не має законних джерел існування, має слабкі соціальні зв`язки за місцем проживання, не одружений, утриманців не має, притягується до кримінальної відповідальності в інших кримінальних провадженнях (09 лютого 2018 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України направлено до суду першої інстанції, а також 30 червня 2018 року обвинувальний акт - за ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України) (а.п.14), колегія суддів приходить до висновку про реальне існування ризиків того, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі може вчинити одну із дій, передбачених ч.1 ст.177 КК України, зокрема продовжити злочинну діяльність чи переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Таким чином, наведені ризики, відомості про особу підозрюваного, а також характер інкримінованих підозрюваному злочинів, які полягають у незаконному збуті психотропних речовин, свідчать про те, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 .
Крім того, відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).
На думку колегії суддів, обравши підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя дотримався принципу співмірності прав підозрюваного та необхідності охорони прав і інтересів суспільства.

Посилання захисника на те, що судом не вирішено питання можливості застосування відносно ОСОБА_8 альтернативних запобіжних заходів, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею відносно підозрюваного також застосовано альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Що стосується розміру визначеної підозрюваному ОСОБА_8 застави, то суд апеляційної інстанції, вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора.

Так відповідно до ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу.

Враховуючи обставини, встановлені відповідно до ст.ст.177, 178 КПК України, зокрема наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_8 тяжкого та особливо тяжкого злочинів, причетність підозрюваного до вчинення інших кримінальних правопорушень, в тому числі щодо незаконного обігу психотропних речовин, за якими здійснюється судовий розгляд в інших кримінальних провадженнях, існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з огляду на відомості про особу підозрюваного ОСОБА_8 слідчим суддею визначено співмірний розмір застави.

Разом із цим розрахунок суми застави слідчим суддею зроблений з урахуванням прожиткового мінімум на одну особу встановленого ст.7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік» (з 1 липня - 1936 гривень), тоді як згідно чинного Кримінального процесуального законодавства, розмір застави визначається з розрахунку кількості прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який згідно ст.7 вказаного закону з 1 липня становить 2007 гривень.
З огляду на викладене враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, тяжкість злочинів у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , відомості про його особу, колегія суддів вважає, що за необхідне визначити підозрюваному заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (станом на 01 липня 2019 року 2007 грн.), що становить 160 560 грн., яка за своїм розміром є достатньою для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 та відповідає суспільному інтересу відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини.
З урахуванням установленого, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу слідчого судді не можна визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави в межах 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 160 560 грн.
Керуючись ч.2 ст.376 ст.ст.182,404, 407 409, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 17 липня 2019 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Херсонській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Встановити строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу до 12 вересня 2019 року, включно.

Визначити щодо підозрюваного ОСОБА_8 заставу у сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 160 560 гривень, яка підлягає внесенню на депозитний рахунок Херсонського апеляційного суду.

В разі внесення вказаної застави підозрюваним чи іншою особою, підозрюваний ОСОБА_8 підлягає звільненню з під варти.

У випадку внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки:

-прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду;

-не відлучатись із м.Херсона, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

-здати на зберігання до органів Державної міграційної служби України свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України;

-прибувати до старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_16 або до іншого слідчого, включеного до складу слідчої групи в даному кримінальному провадженні, із періодичністю раз на тиждень щоп`ятниці, у період часу з 10 до 17 години, прибуття підтверджувати особистим підписом;

-цілодобово носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних покладених на нього обов`язків, а саме те, що в цьому випадку застава буде звернена в дохід держави, а відносно нього може бути знову застосований запобіжний захід тримання під вартою.

В разі внесення застави іншою особою, роз`яснити заставодавцю те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, передбачених ч.ч.2,3 ст.307 КК України за яке передбачено покарання на строк від 9 до 12 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, а також наслідки невиконання зазначених вище обов`язків, а саме те, що в разі невиконання підозрюваним цих обов`язків застава буде звернена в дохід держави.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4