Справа № 487/2077/19
Провадження № 1-кп/487/495/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мілан Італія, громадянина України, українця, з базовою загальною середньою освітою, не одружений, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово перебуває у Центрі ресоціалізації та реабілітації наркозалежної молоді «Джерело» за адресою: Миколаївська область Очаківський район, с. Осетрівка, СТ «Букет» 63, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:
зі сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 , його законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

інший учасник судового провадження зі сторони обвинувачення потерпіла ОСОБА_7 та її законни представник ОСОБА_8 , відповідно до ст.ст. 134, 135 КПК України, були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, надали заяву, просили розглянути справу за їхньою відсутністю

ВСТАНОВИВ:

25.11.2018 року у період часу з 09:30 годин, більш точного часу в ході судового розгляду встановити не виявилось можливим, неповнолітній ОСОБА_3 знаходився на другому поверсі в приміщенні спільної кухні гуртожитку Миколаївського професійного суднобудівного ліцею імені Героя Радянського Союзу ОСОБА_9 , розташованого за адресою: м. Миколаїв вул.. Садова, 46/3, де побачив на столі мобільний телефон марки «Huawei Honor 7-A» золотистого кольору у чохлі блакитного кольору марки «Huawei», належний неповнолітній ОСОБА_7 , який на той момент заряджався та у нього виник злочинний, протиправний, корисний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в указаний час в указаному місці, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю уваги з боку власника та сторонніх осіб, ОСОБА_3 таємно викрав мобільний телефон марки «Huawei Honor 7-A» вартістю 2999 грн. з чохлом «Huawei» вартістю 299 грн., належний потерпілій ОСОБА_7 .
Після цього, ОСОБА_3 , утримуючи викраде майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій стороні матеріальний збиток на загальну суму 3298 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав та суду показав, що він навчався у Миколаївському професійному суднобудівному ліцею імені Героя Радянського Союзу ОСОБА_9 , потерпіла також навчалась у ліцеї та він був з нею знайомий. На кухні на столі він побачив мольний еоцен потерпілої, йому були потрібні гроші та він його викрав, потім здав у ломбард, грошами розпорядився на власні потреби, матеріальні збитки повністю потерпілої відшкодовані. Він проходить реабілітацію так як хоче позбавитися наркотичної залежності.
У вчиненому щире розкаявся.
В судовому засіданні законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_3 останнім часом виховувався його бабусею, мати знаходиться в Італії, приїздить кожне літо для спілкування та відвідування сина, через деякий час мати повертається проживати в Україну, ОСОБА_3 ріс як звичайна дитина, потім почав вживати наркотичні засоби та алкоголь, на теперішній час перебуває на реабілітації у закладі закритого типу Центр ресоціалізації та реабілітації наркозалежної молоді «Джерело», змінився на краще.

В судовому засіданні прокурорзаяви клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України посилаючись на те, що будучи неповнолітнім ОСОБА_3 вчинив злочин середньої тяжкості, щиро розкаявся, сприяв у розкритті злочину, добровільно відшкодував матеріальний збиток повному обсязі, мати обвинуваченого надала гроші, за місцем навчання характеризується посередньо, вчинив злочину будучи неповнолітнім, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, схильний до вживання наркотичних засобів та алкоголю, проте на теперішній час проходить курс лікування від наркоманії у закладі закритого типу Центр ресоціалізації та реабілітації наркозалежної молоді «Джерело», вказане свідчить проте, що подібна злочинна поведінка не є типовою для обвинуваченого та ця обставина певною мірою знижує суспільну небезпеку вчиненого злочину, у зв`язку з чим його виправлення можливе без застосування кримінального покарання. Вважав можливим застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру у вигляді усного застереження та обмеження дозвілля й встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього строком на 1 рік щодо заборони відвідувати в нічний час з 22.00 до 06.00 годин кафе, дискотеки та інші розважальні заклади та залишати місце постійного проживання.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого просив про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та застосування до нього примусових заходів виховного характеру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, проте вважав недоцільним обмеження дозвілля, оскільки ОСОБА_3 перебуває у центрі закритого типу..
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його законний представник не заперечували проти задоволення клопотання прокурора звільнення його від кримінальної відповідальності та застосування відносно нього примусових заходів виховного характеру.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного:
Згідно ч.1 ст.97 КК України, неповнолітній який вперше вчинив злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбаченіч.2 ст.105 КК України.
Згідно ч.1 ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
Відповідно до п. 1, 2 ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусовий захід виховного характеру у виді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього.
Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.
Таким чином, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, віднесено законом до категорії злочинів середньої тяжкості, на момент вчинення злочину був неповнолітнім, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв у розкритті злочину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем навчання характеризується посередньо, добровільно відшкодував матеріальний збиток повному обсязі, схильний до вживання наркотичних засобів та алкоголю, проте з 02.12.2018 року по теперішній час проходить курс лікування від наркоманії у закладі закритого типу Центр ресоціалізації та реабілітації наркозалежної молоді «Джерело», вказане свідчить проте, що подібна злочинна поведінка не є типовою для обвинуваченого та ця обставина певною мірою знижує суспільну небезпеку вчиненого злочину.

Тому враховуючи думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що є підстави для застосування до ОСОБА_3 заходів виховного характеру у вигляді застереження, обмеження дозвілля й встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього строком на 1 рік щодо заборони перебування із 22.00 год. до 06.00 год. поза межами свого місця мешкання та відвідувати кафе (бари), інші розважальні заклади.
Керуючись ст. 97, 105 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності та застосування примусових заходів виховного характеру задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та обмеження дозвілля й встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього строком на 1 рік щодо заборони перебування із 22.00 год. до 06.00 год. поза межами свого місця проживання та відвідувати кафе (бари), інші розважальні заклади.
Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1