Дата документу 25.09.2019 Справа № 554/7092/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2019 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

встановив:

31.07.2019 року до Октябрського районного суду м. Полтави звернулася зі скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. У скарзі заявник посилається на те, що нею подана в порядку ст. 214 КПК України заява про вчинення кримінального правопорушення суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 375 КК України, яка на її думку 24.07.2015 року постановила завідомо неправосудний вирок відносно ОСОБА_3 та навмисно визнала її винною за ч. 3 ст. 358 КК України, будучи обізнаною про те, що остання цього злочину не вчиняла, підтверджуючи свою заяву копіями ухвал Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.12.2015 року та 30.10.2012 року. Оскільки у встановлений законом строк відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення не внесені, заявниця просила зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР внести вказані відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

В судове засідання заявник та уповноважена особа ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду скарги, не з`явились, заявник подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги визнано можливим розглянути скаргу за відсутності заявника та уповноваженої особи ТУ ДБР з дотриманням положень ст. ст. 26, 306 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що скаржник звернулася до ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, із заявою про вчинення кримінального правопорушення суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 375 КК України.

Судом встановлено, що вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.07.2015 року (головуюча суддя ОСОБА_4 ) ОСОБА_3 визнана винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст.190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст.358 КК України та їй було призначено остаточне покарання на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді шести років позбавлення волі з конфіскацією майна. Запобіжний захід засудженій було залишено у вигляді підписки про невиїзд до вступу вироку у законну силу. Також вироком було стягнуто із засудженої моральну шкоду у розмірі 25 000 грн.

Вказаний вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.07.2015 року було змінено ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області (справа № 202/66/13-к, провадження № 11/774/111/15) від 22.12.2015 року, згідно якої в частині засудження ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 190 КК України останню було звільнено від призначеного покарання у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності; в частині засудження за ч. 3 ст. 358 КК України скасовано та провадження закрито у зв`язку з відсутністю у діях засудженої складу злочину. Згідно з вказаною ухвалою ОСОБА_3 вважається засудженою за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 УК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто їй належного майна. В іншій частині вирок залишено без змін.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і є предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Як слідує із заяви про вчинення кримінального правопорушення від 25.07.2019 року, скаржник вважає, що суддя при ухваленні вироку щодо неї вчинила злочин, а саме постановила завідомо неправосудний вирок. На підтвердження своєї думки вказує ухвалу суду апеляційної інстанції про зміну вироку.

Відповідно до Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Судді відповідно до п. 2 Монреальської універсальної декларації про незалежність правосуддя (Перша світова конференція з незалежності правосуддя, Монреаль, 1983 рік) є вільними та зобов`язані приймати безсторонні рішення згідно з власною оцінкою фактів і знання права, без будь-яких обмежень, впливів, спонук, примусів, загроз або втручання, прямих або непрямих, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Скасування та зміна судового рішення не може бути єдиною підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за статтею 375 КК України, за винятком випадків, коли суддя допустив порушення норм права очевидно навмисно.

Проте заявниця не вказує у чому проявилася очевидна кримінальна винуватість судді при ухваленні вироку, враховуючи те, що вирок, ухвалений судом першої інстанції, був змінений та підсудна ОСОБА_3 була засуджена за більш тяжкою статтею до реального відбуття покарання з конфіскацією належного їй майна.

Враховуючи вищевикладене, невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення суддею кримінального правопорушення відповідає вимогам діючого законодавства, а відтак слідчий суддя вважає скаргу безпідставною і не вбачає підстав для її задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління ДБР, розташованого у м.Полтаві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення згідно заяви від 25.07.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст. 303 КПК України відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам судового провадження.

Ухвала згідно ч. 3 ст. 307, ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1