Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.08.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , розглянув у закритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали кримінального провадження №11-кп/4806/697/19 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.07.2019.

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 про змінузапобіжного заходу та задоволено клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.152 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.152 КК України, знаходиться в провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Відмовляючи в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_9 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням спеціальних електронних засобів контролю та задовольняючи клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , суд першої інстанції вказав, що судове провадження щодо ОСОБА_6 триває, підстав для зміни чи скасування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не має, та враховуючи, що ризики, передбачені ст.177 КПК України у зв`язку з якими відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід - тримання під вартою, не

-2-

зменшилися, жодних нових доказів про те, що такі відпали, зменшилися і є неактуальними сторона захисту не надала, обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявність вказаних ризиків свідчить про неможливість запобіганню цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому оцінивши всі обставини кримінального провадження в сукупності, продовжив строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 на 60 днів, до 19.09.2019 включно.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу суду від 15.07.2019 скасувати, постановити нову про відмову у застосуванні щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави. В обґрунтування своїх вимог вказує, що судом безпідставно не взято до уваги те, що за період дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, встановленого обвинуваченому ОСОБА_9 ухвалою слідчого судді Перечинськогорайонного суду Закарпатської області від 27.02.2018, останній його не порушив, що свідчить про недоведеність ризику переховування ОСОБА_9 від суду. Посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, вказує на відсутність в ньому мотивів про доцільність продовження відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недоведеність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Вважає, що суд першої інстанції взяв до уваги лише формально обґрунтовані доводи клопотання, натомість проігнорував факти, що ставлять під сумнів необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 ..Крім того, звертає увагу на те, що ОСОБА_9 перебуває під вартою вже 1 рік 4 місяці, що може бути прирівняно згідно практики Європейського суду з прав людини до фактичного відбування покарання, що на даній стадії судового процесу є порушенням ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Також вказує на необґрунтованість підозри щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , яка на його думку, складена на підставі недопустимих доказів. Зазначає, що всупереч вимогам КПК України та практиці Європейського суду з прав людини, слідчий суддя належно не обґрунтував необхідність тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 та не розглянув можливість застосування щодо останнього більш м`якого запобіжного заходу. Також на його думку, суд безпідставно не врахував характеризуючи дані особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який являється учасником бойових дій, має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягався. Крім того, суд не мав права продовжувати строк тримання ОСОБА_9 під вартою до вирішення заяви про відвід головуючого, яка була подана 12.06.2019. Також вказує на те, що в порушення вимог ч.3 ст.331 КПК України термін, на який суд продовжив щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою перевищує два місяці.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,які підтримали апеляційну скаргу, промову прокурора, який уважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу безпідставною та необґрунтованою, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи сторін, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з таких підстав.

-3-

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права в кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду із прав людини.
Відповідно до вимог ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно ч.1 ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним та неупередженим судом, створеним на підставі закону. Ця норма закону є виконанням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в пункті 1 статті 6 якої закріплено право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Так, відповідно до ч.1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Як убачається з ухвали суду, судом при її постановленні даних вимог закону в повній мірі дотримано не було.

З матеріалів судового провадження вбачається, що суд при розгляді клопотань про зміну запобіжного заходу та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_9 допустив істотне порушення вимог ст.412 КПК України, а саме розглянув клопотання без вирішення питання про відвід судді, який був заявлений 12.06.2019 захисником - адвокатом ОСОБА_8 у зв`язку з упередженістю на думку захисника судді ОСОБА_11 .

Так, захисником адвокатом ОСОБА_8 до канцелярії суду 12.06.2019 було подано три заяви про відвід судді ОСОБА_12 , з яких дві заяви від 12.06.2019, суддею ОСОБА_13 було розглянуто та прийнято 09.07.2019 рішення про відмову у задоволенні відводів (ухвала суду від 09.07.2019), натомість одна із заяв від 12.06.2019, як і заява про відвід судді від 15.07.2019 залишилися не розглянутими, рішення щодо них судом не прийнято.

-4-

Не зважаючи на це, суд першої інстанції продовжив розгляд клопотань, проігнорувавши повторно заявлений захисником ОСОБА_8 відвід головуючому та не забезпечив вирішення такого в передбаченому ч.1 ст.81 КПК України порядку і, не дивлячись на це, постановив судове рішення, чим порушив вимоги ст.9 КПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Вказані обставини, підтверджуються матеріалами судового провадження та письмовим листом голови суду від 15.08.2019.

У зв`язку з чим, колегія суддів погоджується з доводами обвинуваченого, наведеними ним в апеляційній скарзі про очевидність сумнівів в неупередженості суду.

Відповідно до ст. ст. 412, 415 КПК України істотними порушеннями вимог Кримінального процесуального кодексу України, які в будь-якому випадку тягнуть скасування судового рішення є такі порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове рішення ухвалено незаконним складом суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктом2 частини другої статті 412 цього Кодексу.

Підставами для скасування чи зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є такі порушення норм кримінального процесуального закону, які шляхом позбавлення, чи обмеження гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження, недотримання процедури судочинства, чи іншим шляхом вплинули, чи могли вплинути на винесення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення.
Колегія суддів уважає, що неухильне дотримання передбаченої законом процесуальної форми є неодмінною умовою повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, встановлення істини в справі й прийняття правильного рішення. При цьому конкретне порушення кримінального процесуального закону може бути визнано апеляційним судом істотним чи неістотним, залежно від обставин кримінального провадження.
Установлені та наведені в ухвалі апеляційного суду порушення кримінального процесуального закону є істотними, оскільки торкаються прав та законних інтересів як обвинуваченого так і потерпілих, перешкодили суду повно, і всебічно розглянути клопотання про зміну запобіжного заходу та продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , і вплинули, чи могли вплинути на постановлення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення, а тому ухвала підлягає скасуванню. Дані порушення не можуть бути усунені апеляційним судом в ході апеляційного розгляду, а тому відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 412 КПК України є безумовною підставою для скасування ухвали.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що вирок (ухвала) підлягає безумовному скасуванню з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції у випадках, якщо в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді.
Отже, апеляційним судом установлено порушення п.2 ч. 2 ст.412 КПК України, що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.415 цього Кодексу є безумовною підставою для скасування ухвали та призначення нового розгляду клопотань про зміну та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_9 в суді першої інстанції.

-5-

У зв`язку з наведеним, указані вище порушення вимог КПК України, які допустив суд першої інстанції під час судового розгляду клопотань про зміну міри запобіжного заходу та продовження строку дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 , відповідно ст. ст. 412, 415 КПК України є істотними, і такими, що тягнуть скасування судового рішення із призначенням нового розгляду клопотань в суді першої інстанції.

Згідно положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

При новому розгляді клопотань про зміну та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_14 , суду першої інстанції необхідно усунути встановлені недоліки, всебічно, повно й об`єктивно дослідити всі обставини з якими закон пов`язує розгляд вказаних клопотань, ретельно перевірити доводи апеляційної скарги щодо не вирішення заяв про відвід судді та ухвалити законне й обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т АН О В И В:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.07.2019 про відмову в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_9 та задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 скасувати, призначивши новий розгляд клопотань у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошенняй оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: