УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, про застосування амністії,
ВСТАНОВИВ:
Засуджений звернувся з клопотанням про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

Засуджений в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений.
Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання.
Суд дослідивши матеріали особової справи, враховуючи позицію прокурора, вважає, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав:
ОСОБА_4 засуджений вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 05.04.2018 за ст.ст. 185 ч. 2, 190 ч. 2, 191 ч. 3, 70 ч. 1, 71 ч. 1 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, які безпосередньо пов`язані з обслуговуванням матеріальних цінностей, вирок залишено без змін в частині призначення покарання відповідно до ухвали апеляційного суду Житомирської області від 30.08.2018.
Прокурором подана касаційна скарга на рішення апеляційної інстанції, постановою Верховного Суду від 26.03.2019 ухвала апеляційної інстанції скасована і справа направлена для повторного розгляду в суді апеляційної інстанції.
20.05.2019 Житомирським апеляційним судом постановлено вирок, яким скасовано вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 05.04.2018 в частині призначення покарання, та яким ОСОБА_4 засудженого за ст.ст. 185 ч. 2, 190 ч. 2, 191 ч. 3, 70 ч. 1, 71 ч. 1 КК України на 4 роки 9 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, які безпосередньо пов`язані з обслуговуванням матеріальних цінностей строком на 1 рік.

Відповідно до статті 4 Закону України підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, зазначених у статті 1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини (1/2) призначеного строку основного покарання. Стаття 1 вказаного Закону зазначає, що підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, які на день набрання чинності цим Законом були неповнолітніми, мають неповнолітніх дітей, є інвалідами 1-Ш груп, а також хворими на певні види хвороб, мають пенсійний вік, є ветеранами війни, учасниками ліквідації аварії на ЧАЕС або потерпілими мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

ОСОБА_4 засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину згідно ст. 12 КК України та станом на 7.09.2017 року день набрання чинності вказаного Закону не відбув половину призначеного строку покарання (1/2 строку - 16.02.2018).

Відповідно до матеріалів особової справи засудженого відсутня інформація щодо наявності у засудженого інвалідності або хвороб, які унеможливлюють перебування засудженого у місцях позбавлення волі, наявності неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, тощо. В своїй заяві про застосування амністії засудженим не вказано з яких підстав він вважає необхідним застосувати до нього зазначений Закон.

Окрім того, в ст. 9 Закону зазначено, що амністія не застосовується до осіб: а) які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.

Згідно матеріалів особової справи ОСОБА_4 був раніше засуджений за вчинення умисних злочинів 16.11.2015 вироком Корольовського районного суду м. Житомира за ст. 122 ч. 1, ст. 185 ч. 2 КК України та 14.04.2016 вироком Богунського районного суду м. Житомира за ст. 185 ч. 1 КК України, а тому щодо нього амністія не може бути застосована.

Оцінивши дослідженні докази в своїй сукупності, суд вважає що клопотання не підлягає задоволенню у зв`язку з відсутністю підстав.

Керуючись ст.ст. 3, 9, 10, 11 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити засудженому ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року у зв`язку з відсутністю підстав.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1