ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/818/1984/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 635/228/19-к
Категорія: ст. 81 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2019року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 28 березня 2019 року про відмову у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою, відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , який утримується в Темнівській виправній колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 100), про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення щодо нього. Своє апеляційне прохання апелянт обґрунтовує тим, що відбуваючи покарання у виправній колонії, він зарекомендував себе з позитивної сторони, режим утримання в колонії не порушував, має заохочення від адміністрації колонії, відносно нього відсутні цивільні позови, а також те, що він працевлаштований до цеху №1 ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)».
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення засудженого, який наполягав на задоволенні його апеляційних вимог щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, думку прокурора щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, колегія суддів, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши ухвалу, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу ОСОБА_7 належить залишити без задоволення, з наступних підстав.

Виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Як вбачається з даних судового провадження та особової справи ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий:
- 14.06.1995 року Барвінківським районним судом Харківської області за ст. 17, ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст.140, ст.42 КК України (в ред.1960 р.) до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 17.07.1998 року Барвінківським районним судом Харківської області за ч.3 ст.81, ч. 3 ст.140, ст.42 КК України (в ред.1960 р.) до 4 років позбавлення волі, звільнений 12.06.2001 за відбуттям строку покарання;
- 28.03.2003 року Барвінківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186, ст.69, ч. 2 ст.296 КК України, із застосуванням ст.ст.70, 69 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, звільнений 29.01.2004 за відбуттям строку покарання;
- 16.10.2009 року Барвінківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;
- 30.06.2010 року Барвінківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 20.07.2012 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 13 днів;
- 19.11.2013 року Барвінківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст.342 КК України із застосуванням ст.ст.70, 71 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 02.07.2015 умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 23 дні,
На даний час ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 26 квітня 2017 року за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі.
Судом першої інстанції, на підставі відомостей, що є наявними в матеріалах особової справи, об`єктивно встановлено що ОСОБА_7 умовно - достроковому звільненню, відповідно до положень ст.81 КК України не підлягає з наступних підстав.
Умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Пунктом 3 частини 3 зазначеної статті передбачається, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох четвертих строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Початок строку відбуття покарання - 25.04.2017 року
Кінець строку відбуття покарання - 04.01.2020 року.
Засуджений ОСОБА_7 , характеризувався посередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень не мав, до праці не залучався, з січня 2019 року працевлаштований до цеху №1 в ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)».
Питання щодо можливого застосування ст. 81 КК України було розглянуто 17.10.2018 року, комісією установи було відмовлено у застосуванні умовно дострокового звільнення від відбування покарання стосовно останнього .
Відповідно до положень ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З огляду на викладене, суд вважає, що за час відбування покарання поведінка засудженого, тобто ставлення засудженого до праці не доводять в повній мірі його виправлення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_7 норм ст. 81 КК України.
Вказані висновки суду першої інстанції об`єктивно підтверджуються відомостями, що є наявними в особовій справі засудженого, а тому не можуть спростовуються апеляційними доводами ОСОБА_7 , які містять лише його суб`єктивні твердження щодо можливості застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а також щодо його незгоди з оскаржуваною ухвалою.
Апеляційні доводи ОСОБА_7 про те, що він належним чином дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання у виправній установі, працевлаштований з січня 2019 року до цеху №1 ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» не спростовують правильність висновків суду першої інстанції щодо недоцільності його умовно-дострокового звільнення, а саме враховуючи наявність попередніх судових рішень щодо застосування норм ст. 81 КК України, а також вчинення ним після цього нових умисних, різного ступеню тяжкості злочинів під час умовно-дострокового звільнення.
За таких обставин колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні подання, внаслідок неефективності такого заходу щодо попередження вчинення ним нових злочинів, що підтверджується даними, наведеними вище.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 28 березня 2019 року про відмову у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

________________ ________________ _______________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4