КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

представника власника майна ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 14 травня 2019 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про арешт майна та накладено арешт на майно, яке вилучено під час огляду місця події ділянки місцевості внутрішнього двору Житлового комплексу «Герцен парк», за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти номіналом по 100 (сто) доларів США на загальну суму 152 тисячі 700 доларів США.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 14 травня 2019 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що як прокурор в клопотанні, так і слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі взагалі не зазначають яким саме критеріям визначеним статтею 98 КПК України відповідають вилучені грошові кошти, належні ОСОБА_6 . Крім того, встановлено відсутність будь-якого процесуального документу, який би підтверджував відношення бодай однієї із вилучених купюр до справи, у зв`язку з чим арештоване майно не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та не є, на думку апелянта, речовим доказом. Окрім цього, зазначене клопотання про арешт майна внесено на розгляд слідчого судді з порушенням процесуального строку, визначеного ч. 5 ст. 171 КПК України.

Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження вказує на те, що розгляд клопотання прокурора проводився без повідомлення власника майна, а апеляційна скарга подана у строки визначені ч. 3 ст. 395 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, в тому числі і щодо поважності причин пропуску строку на оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що апелянт в судовому засіданні суду першої інстанції участі не приймав, а апеляційна скарга подана в межах строку визначеного ч. 3 ст. 395 КПК України, тому строк на апеляційне оскарження не потребує поновлення.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, Національним антикорупційним бюро здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000098 від 17.04.2018 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Постановою прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_8 вказане в клопотанні майно 152 тисячі 700 доларів США визнано у кримінальному провадженні №0000098 від 17.04.2018 року речовим доказом.

23.04.2019 р. прокурор відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилученого під час огляду місця події ділянки місцевості внутрішнього двору Житлового комплексу «Герцен парк», за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошових коштів номіналом по 100 (сто) доларів США на загальну суму 152 тисячі 700 доларів США, посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 травня 2019 року клопотання прокурора задоволено.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та сторона обвинувачення не дотрималися.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною третьою статті 170 КПК України передбачено, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, незважаючи на те, що надані матеріали провадження містять постанову сторони обвинувачення про визнання вказаного у клопотанні майна речовим доказом у кримінальному провадженні №0000098 від 17.04.2018 року, як вважає апеляційний суд, прокурором під час розгляду справи належним чином не доведено відповідність арештованого майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Вказане процесуальне рішення сторони обвинувачення є передчасним, належним чином необґрунтованим та немотивованим, винесеним без належного врахування обставин вчинення зазначених кримінальних правопорушень, а відтак слідчим суддею при задоволенні клопотання не дотримано вимог ст. 173 КПК України.
На підставі викладених обставин, які свідчать про істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про арешт майна, вилученого під час огляду місця події ділянки місцевості внутрішнього двору Житлового комплексу «Герцен парк», за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошових коштів номіналом по 100 (сто) доларів США на загальну суму 152 тисячі 700 доларів США, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 14 травня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про арешт майна та накладено арешт на майно, яке вилучено під час огляду місця події ділянки місцевості внутрішнього двору Житлового комплексу «Герцен парк», за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти номіналом по 100 (сто) доларів США на загальну суму 152 тисячі 700 доларів США, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про арешт майна вилученого під час огляду місця події ділянки місцевості внутрішнього двору Житлового комплексу «Герцен парк», за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти номіналом по 100 (сто) доларів США на загальну суму 152 тисячі 700 доларів США, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3335/2019 Категорія ст.170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1