Справа № 461/1197/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/463/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_9 ,

потерпілої - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_11 та доповнення до неї, на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 07 травня 2019 року,

в с т а н о в и л а :

Даною ухвалою суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003213 відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 119 КК України, повернуто прокурору Львівської місцевої прокуратури № 1 для усунення зазначених у ній недоліків обвинувального акту.

Таке своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що з аналізу змісту висунутого обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 119 КК України вбачається, що воно є суперечливими, неоднозначним, таким, яке не містить чіткого формулювання висунутого обвинувачення, що є порушенням п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

При цьому судом зазначено, що в обвинувальному акті не зазначено суті необережних дій ОСОБА_8 , не зазначено в чому саме полягає необережність заподіяння потерпілому аж двох ударів по голові сковорідкою. Тобто, прокурором у висунутому обвинуваченні ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 119 КК України не конкретизовано та чітко не сформульоване висунуте обвинувачення. Обвинувачення є суперечливим, оскільки обвинувачуючи ОСОБА_8 у необережному вбивстві за ч. 1 ст. 119 КК України, прокурор звинуватив ОСОБА_8 в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень двома ударами сковорідкою по голові, від яких наступила смерть (за ч. 1 ст. 121 КК України). Крім того, одночасно прокурор зазначив про самозахист ОСОБА_8 , вказуючи про нанесення ударів «з метою зупинення протиправних дій» потерпілого. При цьому, прокурор не зазначив ні про перевищення меж необхідної оборони (за що передбачена відповідальність за ст. 124 КК України), ні про правомірність оборони, яка виключає кримінальну відповідальність. Це є порушенням вимог п. 5 ч. 2 ст. 191 КПК України.

На вказану ухвалу суду прокурор Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу та доповгнення до неї, в якій вважає, що суд першої інстанції безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків, оскільки жодна з вимог, які чітко визначені ст. 291 КПК України, не порушена. Зазначає, що обставини, викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення, тобто суть обвинувального акта є предметом розгляду в судовому засіданні провадження по суті так як на стадії підготовчого судового засідання суд не вправі надавати оцінку вказаним обставинам.

Просить дану ухвалу суду скасувати у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурорів щодо задоволення апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_10 , які просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно частини 4 статті 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Вимоги до обвинувального акту викладені у ст. 291 КПК України.
І як вбачається з матеріалів справи за результатами проведеного підготовчого судового засідання суд першої інстанції, на думку кеолегії суддів, дійшов вірного висновку про необхідність повернення обвинувального акта прокуророві в зв`язку з невідповідністю обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, яка полягає в тому, що в обвинувальному акті не зазначено суті необережних дій ОСОБА_8 , не зазначено в чому саме полягає необережність заподіяння потерпілому аж двох ударів по голові сковорідкою. Тобто, прокурором у висунутому обвинуваченні ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 119 КК України не конкретизовано та чітко не сформульоване висунуте обвинувачення. Обвинувачення є суперечливим, оскільки обвинувачуючи ОСОБА_8 у необережному вбивстві за ч. 1 ст. 119 КК України, прокурор фактично звинуватив ОСОБА_8 в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень двома ударами сковорідкою по голові, від яких наступила смерть (за ч. 1 ст. 121 КК України).

Також колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що прокурор зазначив про самозахист ОСОБА_8 , вказуючи про нанесення ударів «з метою зупинення протиправних дій» потерпілого. При цьому, прокурор не зазначив ні про перевищення меж необхідної оборони (за що передбачена відповідальність за ст. 124 КК України), ні про правомірність оборони, яка виключає кримінальну відповідальність. Це є порушенням вимог п. 5 ч. 2 ст. 191 КПК України.

Даний факт, на переконання колегії суддів, спростовує доводи прокурора в апеляційній скарзі про те, що в обвинувальному акті викладено всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора є необґрунтованою та такою, що не містить правових підстав для скасування судового рішення.
При цьому істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи молги перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, допущено не було.
На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що дана ухвала суду є законною і обґрунтованою, а тому відмовляє прокурору Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_11 в задоволенні його апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_11 залишити без задоволення, а ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 07 травня 2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003213 стосовно ОСОБА_8 повернуто прокурору Львівської місцевої прокуратури № 1, - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :