В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
в особі головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2
за участі прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження за № 0000791 від 20.06.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хотинь Рівненського району Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, не судимого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України,

встановив:
Указом Президента України «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову службу у 2019 році» № 22/2019 від 30 січня 2019 року визначено строк проведення чергових призовів громадян України на строкову військову службу.
21.05.2019 призовник ОСОБА_4 , пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією. Відповідно до рішення призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 визнаний придатним за станом здоров`я для проходження строкової військової служби.
29.05.2019 року ОСОБА_4 вручено повістку про прибуття на 05.06.2019 до ІНФОРМАЦІЯ_2 - для відправлення на обласний збірний пункт для проходження військової служби в ЗСУ у складі військової команді № НОМЕР_1 .
Будучи заздалегідь попередженим про необхідність явки 05.06.2019 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , достовірно знаючи про час та місце відправлення до військової частини, усвідомлюючи, що його призвано на строкову військову службу, маючи умисел на ухилення від призову на строкову військову службу, порушуючи ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 15 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Указу Президента України «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову службу у 2019 році» № 22/2019 від 30 січня 2019 року, не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу, керуючись небажанням бути призваним для несення строкової військової служби в рядах Збройних Сил України, ОСОБА_4 , умисно ухилився від призову на строкову військову службу, без поважних причин не прибувши у строки, встановлені військовим комісаріатом та вказані у повістці, до призовної дільниці для відправлення у військову частину та залишився за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .
16 липня 2019 року між прокурором Рівненської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою, ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ст. 335 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити , ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком. На підставі п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, з ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, а саме, що умисно ухилився від призову на строкову військову службу, без поважних причин не прибувши у строки, встановлені військовим комісаріатом та вказані у повістці, до призовної дільниці для відправлення у військову частину та залишився за місцем свого проживання..
Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди на умовах, викладених у ній.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним віднесений до середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. ч. 4, 5 ст. 474 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Суд визнає доведеною винуватість ОСОБА_4 за ст. 335 КК України.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого його майновий стан.
Обставинами, які відповідно до положень ст.66 КК України пом`якшують кримінальну відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які відповідно до положень ст.67 КК України обтяжують кримінальну відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Суд враховує, що ОСОБА_4 , має постійне місце проживання, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 .
Злочинними діями ОСОБА_4 майнової шкоди заподіяно не було.
Процесуальні витрати не понесені.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 16.07.2019 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ст. 335КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.
На підставі п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок з підстав, передбачених частиною четвертою статті 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.
Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за статтею 389-1 Кримінального Кодексу України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Рівненького міського суду ОСОБА_1