Справа № 933/863/19 р.
Номер провадження № 1-кп/933/51/19 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2019 року Олександрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка угоду про примирення від 25 вересня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000179 від 01 вересня 2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою , розлученого, не працюючого, раніше не засудженого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29 серпня 2019 року , у другій половині дня, ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_2 , розпивав спиртні напої разом з власником домоволодіння - ОСОБА_5 .

Потерпілий під впливом випитого заснув, а у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення майна потерпілого задля подальшого продажу та придбання спиртного. Діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно від сторонніх осіб, реалізуючи злочинні наміри , обвинувачений вчинив крадіжку алюмінієвої соковарки,вартістю 550 грн. з відкритого приміщення літньої кухні на території домоволодіння.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 ,скоїв викрадення чужого майна ,чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 550 грн.

25 вересня 2019 року між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні №0000179 від 01 вересня 2019 року, в порядку, передбаченому КПК України, укладено угоду про примирення.

За угодою підозрюваний та потерпілий дійшли згоди про визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, та узгодили покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян ,що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які зрозумілі обвинуваченому і потерпілому, та передбачені ст.ст.473, 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що потерпілий є його колишнім тестем. 20 серпня 2019 року він запросив ОСОБА_4 до себе додому разом випити спиртного. Після випитого, ОСОБА_5 заснув, вдома більше нікого не було, тому

обвинувачений вирішив що-небудь вкрасти, щоб купити горілки. Він побачив в літній кухні алюмінієву соковарку та виніс її з двору. Коли йшов по селу, то продав викрадену соковарку мешканці села за 100 грн., які витратив на горілку. В судовому засіданні обвинувачений висловив каяття з приводу вчиненого, просив затвердити угоду, укладену між ним та потерпілим, повністю розуміє свої права у кримінальному провадженні та розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, його бажання щодо укладення угоди є обміркованим та добровільним. Обвинувачений заявив, що у разі затвердження угоди, реально здатен виконати взяті на себе зобов`язання.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що дійсно запросив у гості колишнього зятя. Вони разом розпивали спиртні напої, після чого потерпілий заснув. Коли прокинувся, був вдома один. Через декілька днів він виявив пропажу соковарки та запитав про неї у ОСОБА_4 , але останній не зізнався у крадіжці . Тоді потерпілий звернувся до поліції. Згодом обвинувачений визнав вину, поліція повернула викрадене. Потерпілий заявив, що завдана шкода відшкодована повністю.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку щодо встановлення винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України.

Розглядаючи, в порядку п. 1 ч. 3ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з такого.

Потерпілий та обвинувачений заявили клопотання про затвердження угоди про примирення.

Прокурор не заперечував проти затвердження укладеної угоди, вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги діючого законодавства.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив суду, що він визнає вину у вчиненні злочину, що йому інкримінується, за викладених в обвинувальному акті обставинах, погодився із запропонованим покаранням у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян ,що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень ,та заявив, що має реальну можливість відбути покарання, бо працює за наймом, бореться з алкогольною залежністю. Розмір матеріальної шкоди обвинуваченим визнано та відшкодовано .

При цьому в судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання. Суд переконався, що укладення угоди обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Потерпілий погодився із узгодженою для обвинуваченого мірою покарання та підтвердив, що заподіяна крадіжкою майна шкода відшкодована повністю.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим, приходить до таких висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим .

Як визначено ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, суд встановив, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, тому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.

Також, суд враховує наявність обставин, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання - щире каяття,добровільне відшкодування шкоди . Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого досудовим розслідуванням - не виявлено.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення, бо сторони примирились і укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про примирення зобов`язання можливі для виконання.

Керуючись ст. ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 25 вересня 2019 року угоду про примирення у кримінальному провадженні за № 0000179 від 01 вересня 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення, у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян ,що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Донецького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після спливу тридцяти днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Суддя ОСОБА_1