Провадження №1-кс/447/610/19
Справа №447/1056/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2019 р. слідчий суддя Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання тво заступника начальника СВ Миколаївського відділенння поліції Пустомитівського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000017, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України,
встановив:
24.05.2019 в суд надійшло клопотання слідчого про арешт майна. В обґрунтування клопотання наведено таке. Згідно з матеріалами ЖЄО № 1444 від 18.04.2019, за зверненням ОСОБА_4 , щодо самовільного зайняття земельних ділянок комунальної та державної власності за адресою АДРЕСА_1 , встановлено, що обстежували земельну ділянку (1) кадастровий номер :07:000:0210, земельну ділянку (4) кадастровий номер :01:001:0008, земельну ділянку (5) кадастровий номер :01:001:0054. Земельні ділянки 3,4,5,6,8 - розташовані в межах населеного пункту с. Красів Миколаївського району (комунальна власність), землі житлової та громадської забудови. Земельні ділянки 1,2,7 розташовані за межами населеного пункту, на території Тростянецької ОТГ Миколаївського району Львівської області (державна власність), землі сільськогосподарського призначення. Загальна площа усіх земельних ділянок зайнятих автозломом становить 1,5043 га. Площа самовільно зайнятих земель державної власності сільськогосподарського призначення становить земельні ділянки 2 (0.3040 га) та 7 (0,0500 га) 0,3540 га. Площа самовільно зайняття земель комунальної власності житлової та громадської забудови становить земельні ділянки 3 (0,2640 га), 6 (0,1040 га) та 8 (0,0125 га) 0,3805 га. Загальна площа самовільного зайняття земельних ділянок становить 0,7345 га. В ході огляду місця події 23.05.2019 було вилучено кузова та частини автомобілів, що знаходилися на самовільно зайнятих земельних ділянках. Вилучені речі є речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди кримінального правопорушення. З огляду на вищевикладене, з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати вилучені речі для забезпечення збереження їх як речового доказу, слід накласти на них арешт.
Учасники судового розгляду у судове засідання не з`явилися, однак, згідно з ч.1 ст.172 КПК України це не перешкоджає розгляду даного клопотання.
Слідчий суддя перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, дійшов наступних висновків.
Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Правовою підставою арешту майна зазначено, що воно є речовим доказом у кримінальному провадженні і зберегло на собі сліди злочину.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Слідчим суддею встановлено, що вилучене майно не є знаряддям чи предметом кримінального правопорушення, не зберегло на собі слідів злочину та не містить інших відомостей, що можуть бути використані як доказ. Крім того, факт зайняття земельної ділянки зафіксовано протоколом огляду місця події, який є джерелом доказів у кримінальному провадженні.
Зі змісту клопотання не встановлено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, що є прямою підставою для відмови у задоволенні клопотання.
Враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб та оцінюючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення.
Керуючись ст. 172, 173, КПК України, слідчий суддя,
постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання.
На ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду.
Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Слідчий суддя ОСОБА_1