Справа №639/2926/19
Провадження №1-кс/639/2120/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2019 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000040 від 31.01.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 362 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що Новобаварським відділом поліції ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000040 від 31.01.2019 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.190, ч. 3 ст.362 КК України.

Відомості в ЄРДР внесені за зверненням ОСОБА_6 про те, що ряд осіб шахрайським шляхом заволоділи корпоративними правами останнього у вигляді 50 відсотків ТОВ «Гірка-2» (), а також в подальшому з залученням працівників КП «Центр інвентаризації та реєстрації нерухомості» Протопопівської сільської ради Харківської області незаконно отримали та утримують контроль над цим товариством.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що в приватній власності ТОВ «Гірка-2» з 2009 року перебувають нежитлові приміщення підвалу №№34-1-:-34-10, 1-го поверху №№ 1, 32-1-:-32-5, 32-7-:-32-9 загальною площею 339,2 кв.м. в житловому будинку літ. «А-4», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Багалія (колишня - Фрунзе), 1.

Вказані нежитлові приміщення перебували в оренді у ТОВ «СПАС», співвласником та директором якого є ОСОБА_7 , іншим співвласником с ОСОБА_8 .

У 2012 році ОСОБА_6 , якому належали 100% статутного фонду ТОВ «Гірка-2», вирішив продати вказані нежитлові приміщення, ринкова вартість яких складала приблизно 1 500 000 доларів США.

В зв`язку з чим, що у ОСОБА_7 відповідно до договору оренди було переважне право на купівлю цих приміщень, останній запропонував купити їх. При цьому ОСОБА_7 домовився з ОСОБА_6 , що продаж приміщень відбудеться шляхом входження ОСОБА_7 в учасники ТОВ «Гірка-2».

З урахуванням того, що у ОСОБА_7 на той час не було всієї суми грошових коштів для купівлі приміщень, він домовився з ОСОБА_6 , що він стане власником 50% статутного капіталу ТОВ «Гірка-2», а після виплати всієї суми за приміщення, тобто 1 500 000 доларів США, він стане власником ще 50% статутного капіталу.

На виконання цих домовленостей між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 05.10.2012 укладено договір купівлі-продажу 50% статутного капіталу ТОВ «Гірка-2»,

Однак, ОСОБА_7 свої зобов`язання не виконав, обумовлену суму грошових коштів ОСОБА_6 не передав, передавши лише незначну частину.

В подальшому, з метою захоплення контролю над ТОВ «Гірка-2», ОСОБА_7 спільно з своїм бізнес-партнером ОСОБА_8 у змові з працівниками КП «Центр інвентаризації та реєстрації нерухомості» Протопопівської сільської ради Харківської області вчинили ряд незаконних дій щодо зміни керівника ТОВ «Гірка-2».

Так, 30.03,2018 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 складено протокол загальних зборів учасників ТОВ «Гірка-2», відповідно до якого прийнято рішення про призначення керівником цього товариства ОСОБА_8 замість ОСОБА_6 . При цьому вказані збори не були повноважними, з урахуванням того, що відповідно до ст. 16 Статуту ТОВ «Гірка-2», повноважними зборами учасників є такі, на яких присутні учасники, які володіють у сукупності більш ніж 60% статутного капіталу.

В подальшому, ОСОБА_8 було подано цей протокол загальних зборів реєстраторам КП «Центр інвентаризації та реєстрації нерухомості» Протопопівської сільської ради Харківської області, які 19.06.2018 на підставі нього внесли зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо керівника та підписанта ТОВ «Гірка-2», змінивши ОСОБА_6 на ОСОБА_8 .

При цьому реєстратори вчинили вказані дії неправомірно, всупереч вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», в тому числі внесли запис на підставі протокольного рішення, прийнятого неповноважними зборами учасників та поданого не уповноваженою особою ( ОСОБА_8 , який на той час ще не був підписантом та керівником товариства).

За позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 та ТОВ «Гірка-2» рішенням Господарського суду Харківської області від 18.10.2018 по справі №922/1816/18 вищевказаний протокол загальних зборів визнано недійсним та скасовано запис про внесення змін до відомостей про юридичну особу, внесений реєстраторами вищевказаного КП.

Разом з тим, протягом тривалого часу виконати вказане рішення суду не було можливості через те, що державним реєстратором КП «Центр інвентаризації та реєстрації нерухомості» Протопопівської сільської ради Харківської області 26.10.2018 було розпочато реєстраційну дію «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах».

До закінчення вказаної реєстраційної дії, внести зміни у відповідний реєстр про те, що керівником та підписантом ТОВ «Гірка-2» є ОСОБА_6 технічно не було можливості, про що зазначено у листі Департаменту реєстрації Харківської міської ради.

При тому, що державний реєстратор КП «Центр інвентаризації та реєстрації нерухомості» Протопопівської сільської ради Харківської області повинен був відповідно до чинного законодавства протягом 10 днів після початку реєстраційної дії, її завершити, тобто до 06.11.2018.

Таким чином, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та реєстратори КП «Центр інвентаризації та реєстрації нерухомості» Протопопівської сільської ради Харківської області фактично заволоділи корпоративними правами ОСОБА_6 щодо ТОВ «Гірка-2», а також неправомірно отримали контроль за товариством та блокують можливість повернення такого контролю.

В подальшому ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 28.05.2019 було відчужено майнову частку у розмірі 50% в статутному капіталі ТОВ «Гірка-2» () в сумі 30250 грн. 00 коп. (корпоративні права) на користь ОСОБА_5 .

До місцевої прокуратури 19.06.2019 надійшло клопотання учасника ТОВ «Гірка-2» ОСОБА_5 про те, що йому стало відомо, що юридична адреса ТОВ «Гірка-2» була протиправно змінена на м. Запоріжжя. В зв`язку з чим, Макогон просив накласти арешт на майнову частку у розмірі 50% в статутному капіталі ТОВ «Гірка-2» в сумі 30250 грн. 00 коп., побоюючись, що їх може бути протиправно відчужено з його володіння.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив накласти арешт на майнову частку гр. ОСОБА_5 , а саме: майнову частку у розмірі 50% в статутному капіталі ТОВ «Гірка-2» в сумі 30250 грн. 00 коп. з метою збереження речових доказів в порядку ст. 98 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 та власник майна ОСОБА_5 підтримали клопотання прокурора.

Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши доводи поданого клопотання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти та докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Однак, всупереч вищезазначеним вимогам, у поданому клопотанні прокурором не доведено, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що майнова частка ОСОБА_5 у розмірі 50% в статутному капіталі ТОВ «Гірка-2» в сумі 30250 грн. 00 коп., відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, як і не підтверджено жодними належними та допустимими доказами, що ОСОБА_5 є власником вищевказаного майна на підставі вказаного у клопотання договору.
Окрім того, як вбачається з клопотання, вищевизначене майно прокурор вважає речовим доказом по даному кримінальному провадженню, однак у доданих до клопотання матеріалах не має жодних документів на підтвердження того, що майно на теперішній час визнано речовим доказом.

Слідчим суддею враховується, що по кримінальному провадженню №0000040 від 31.01.2019 року невстановлені особи, які могли вчинити кримінальні правопорушення, жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин прокурором до суду не надано, доводи клопотання зводяться до припущень.
В порушення вимог ч. 2 ст. 170, п. 1 ч. 2 ст.171 КПК України, в клопотанні прокурора не доведено підстави, мету та відповідне обґрунтування необхідності накладення арешту на вищевказане майно.
Вимогами ч. 3 ст. 132 КПК України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя не вбачає правових підстав для накладення арешту на на майнову гр. ОСОБА_5 , а саме: майнову частку у розмірі 50% в статутному капіталі ТОВ «Гірка-2» в сумі 30250 грн. 00 коп., оскільки у клопотанні не доведено необхідність такого арешту та наявність ризиків,визначених в абз.2 ч.1 ст.170 КПК України, клопотання прокурора про арешт майна є незаконним та необґрунтованим, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 131 - 132, 167, 170 - 173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1