Провадження № 1-в/127/369/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №21 в м. Вінниці, клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну призначеного покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, -

В С Т А Н О В И В:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_5 про заміну призначеного покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Клопотання мотивоване тим, що вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.02.2007 року засуджено до покарання у виді довічного позбавлення волі.

Заявник просить від національного суду врахувати практику Європейського суду з прав людини, як джерело права при розгляді даного клопотання по суті, що передбачено КПК України та Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» в частині визнання порушень його прав як людини і громадянина згідно ст. 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 р.), ст. 28 Конституції України та замінити ОСОБА_5 призначене судом покарання у виді довічного позбавлення волі покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання доставлений не був, оскільки не виявив бажання бути присутнім при розгляді клопотання.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив суд його задовольнити з підстав зазначених в клопотанні.
Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 з мотивів відсутності правових підстав для задоволення вказаного клопотання.
Заслухавши думку захисника, прокурора, дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.
Так, згідно вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.02.2007 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 187, п.п. 6,12,13 ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна.
Ухвалою Верховного Суду України від 05.06.2007 року вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.02.2007 року щодо ОСОБА_5 , залишено без змін.

Відповідно до розпорядження Апеляційного суду Дніпропетровської області про виконання вироку, що набрав законної сили, що міститься в матеріалах особової справи засудженого вбачається, що вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.02.2007 року щодо засудженого ОСОБА_5 набрав законної сили 05.06.2007 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.03.2019 року засудженому ОСОБА_5 , в строк покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.02.2007 року, зараховано строк попереднього ув`язнення з 27.06.2006 року до набрання вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.02.2007 року законної сили, тобто по 05.06.2007 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

За вчинені ОСОБА_5 в 2005 році злочини, передбачені ч. 2 ст. 115 КК України, санкцією вказаної частини статті передбачалось покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років позбавлення волі або довічним позбавленням волі.

Призначене ОСОБА_5 вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.02.2007 року покарання у виді довічного позбавлення волі, відповідає положенням та нормам КК України, які діяли на момент вчинення ним злочинів.

Статтею 51 КК України передбачено за вчинення злочинів, як окремі види покарань, позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі.

При розгляді клопотання засудженого суд виходить з вимог ч. 1 ст. 82 КК України, якою передбачена лише можливість заміни більш м`яким покаранням, покарання у виді позбавлення волі призначеного на певний строк. Така заміна до призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі, не передбачена і можлива виключно на підставі ч. 2 ст. 87 КК України, що виходить за межі повноважень суду.

Посилання засудженого та його захисника на порушення ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у частині необхідності з боку держави передбачення можливості та механізму заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, суд вважає недоцільним, оскільки в такому випадку на виконання рішень Європейського суду держава повинна внести зміни до законодавства на усунення встановлених судом порушень, а відтак, до прийняття відповідного Закону, вирішення судом порушених в клопотанні засудженого питань законодавчо не передбачено.

При розгляді справи «Вінтер і інші проти Об`єднаного Королівства» 09.07.2013 в Європейському суді було обговорено питання законності застосування довічного ув`язнення в Договірних країнах, де Україна була згадана в числі 5 країн, в якій хоча законодавством і не передбачено заміни невідбутої частини покарання більш м`яким при пожиттєвому ув`язненні, проте довічно засудженим дозволено клопотати перед Президентом про помилування, що не було визнано порушенням міжнародних норм.

В 32 інших Договірних країнах існує інший механізм перегляду покарання, призначеного довічно ув`язненим, інтегрований в рамках закону і на практиці, де здебільшого, мінімальних строк, за яким засуджений при відбутті довічного ув`язнення вправі звернутися за переглядом покарання. Цей строк, як і в Україні становить 20-25 років.

Таке право на помилування в Україні передбачено ст. 87 КК України.

Правом помилування наділений лише Президент України стосовно індивідуально визначеної особи. При прийнятті рішення про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного покарання у виді довічного позбавлення волі на строк не менше 25 років.

Детальний механізм помилування визначений Положенням «Про порядок здійснення помилування», затвердженим Указом Президента України від 21 квітня 2015 року № 223/2015.

Таким чином, нормами Кримінального Кодексу України передбачено можливість заміни покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням шляхом помилування засудженого, що у повній мірі відповідає вимогам «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та практиці Європейського суду з прав людини. Такою можливістю вправі скористатися ОСОБА_5 .

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 , не має, а тому в його задоволені слід відмовити.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 367,369-372,537,539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну призначеного покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області, а для засудженого, який тримається під вартою з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя: