У Х В А Л А

17.09.2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участі прокурора ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , секретаря судових засідань ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгорода, Закарпатської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням, погодженим прокурором, обґрунтовуючи його наступним.
Слідчим відділом Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженні №0002787 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03 вересня 2019 року близько 23 години 37 хвилин, громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи з прямим умислом - усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викраденого чужого майна, повторно, шляхом вільного доступу, зайшовши в під`їзд будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , таємно, шляхом вільного доступу викрав велосипед марки «Formula», який стояв під сходовою кліткою не пристебнутий, належний громадянину ОСОБА_6 , мешканці АДРЕСА_3 , вартість якого згідно висновку експерта №11/649 від 16.09.2019 становить 4745 гривень 26 копійок, після чого разом з викраденим майном покинув вищезазначений під`їзд, чим завдав потерпілій матеріального збитку на вищевказану суму.
Таким чином органом досудового слідства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно. .

За даним фактом 04 вересня 2019 року Ужгородським ВП ГУНП в Закарпатській області було розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , злочинів сторона кримінального провадження підтверджує зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Відповідно до Ухвали №308/6489/19 від 23 липня 2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрану запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і було на покладені відповідні обов`язки.

Однак ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив новий умисний злочин після 22:00 год.

Подане клопотання слідчий обґрунтовує необхідністю в обранні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідка та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на думку слідчого обумовлена тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити спроби незаконно впливати на потерпілу, свідків злочину, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім цього, підозрюваний ОСОБА_4 ніде не працює і не має постійного джерела доходу, що дає органу досудового розслідування підстави вважати, що перебуваючи на волі може продовжити свою злочинну діяльність.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Слідчий підтримав думку прокурора.
Підозрюваний в судовому засіданні просив застосувати інший запобіжний захід, не пов`язаний із обмеженням волі.
Заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, слідчим суддею встановлено наступне.
Слідчим відділом Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженні №0002787 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Органом досудового слідства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Підозру ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення сторона кримінального провадження обґрунтовує зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: рапортом о/ч Ужгородського ВП від 03.09.2019 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 10.09.2019, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 05.09.2019, протоколом огляду відеозаписа від 05.09.2019.

Стороною обвинувачення доведено існування ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підозрюваним не спростовано наявність наведених стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`яти років.
Положеннями ч. 1 ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Ч. 2 вказаної норми закону передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Згідно позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполучного Королівства» (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Затримання та тримання під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії).
Таким чином, з урахуванням характеру та особливої тяжкості діяння, яке інкримінується підозрюваному, обставин вчинення правопорушення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується.
В даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою позбавляє можливості підозрюваного перешкодити кримінальному провадженню, ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також мати можливість незаконно впливати на учасників провадження як на стадії досудового розслідування так і під час судового розгляду.
Обираючи запобіжний захід слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_4 , має постійне місце проживання, однак не працює, не має постійного джерела доходів раніше судимий, обґрунтовано підозрюється в скоєнні злочину середньої тяжкості, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років, однак слідчий суддя також приймає до уваги ту обставину, що ОСОБА_4 , будучи судимим та з врахуванням обраного ухвалою №308/6489/19 від 23 липня 2019 року запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на шлях виправлення не став, вчинивши під час вказаного періоду новий злочин, відтак усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним, перебуваючи на волі, може особисто, чи шляхом використання інших осіб може незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою схилити їх до зміни чи відмови від показань або ж вчинити інший злочин, у зв`язку з чим наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть не достатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту, тому приходжу до переконання, що ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Разом з тим, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, суд відповідно до ч. З ст. 183 КПК України, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 182 ч. 4 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Ч. 5 цієї статті визначено, що розмір застави щодо особи підозрюваної у вчиненні злочину середньої тяжкості встановлюється від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі наведеного приходжу до висновку, що розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 своїх обов`язків, передбачених цим Кодексом слід встановити в розмірі 20 070 грн.

Керуючись ст.ст. 177,178,182,183,186,193,194,196,197,309,392,395 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгорода, Закарпатської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 17.09.2019 року 15 год 30 хв.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 закінчується 15.11.2019 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання покладених на ОСОБА_4 слідчим суддею обов`язків у розмірі 20 070 (двадцять тисяч сімдесят гривень) грн.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:

- з`являтися до слідчого, прокурора, суду з встановленою періодичністю;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків два місяці.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 17.09.2019 рроку о 16 год 55 хв.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1