Дата документу 10.12.2019 Справа № 320/8568/16-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження № 11-кп/807/996/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 320/8568/16-кДоповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.190 ч.2 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 (дистанційно),

обвинуваченого ОСОБА_8 (дистанційно),

захисника адвоката ОСОБА_9 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, дистанційно, в режимі відеоконференції з Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області, в апеляційному порядку, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000451, за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_7 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 лютого 2019 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.

Запоріжжя, громадянина України, одруженого, маючого вишу освіту, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и л а:

вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 лютого 2019 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 5 ст. 74 КК України звільнено ОСОБА_8 від призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили ухвалено не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_7 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 в якості компенсації моральної шкоди, завданої злочином 25 000 гривень.

В решті позову відмовлено.

Арешт, накладений ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02.06.2017 року на належний ОСОБА_8 автомобіль ГАЗ 31105, д/н НОМЕР_1 , ухвалено скасувати.

Згідно вироку суду першої інстанції, 05 серпня 2004 року, у денний час доби, знаходячись у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, користуючись довірливими відносинами, що склалися між ним та потерпілим ОСОБА_7 внаслідок особистого знайомства, під приводом продажу останньому торгівельного батискафу на території ринку «Центральний» по вул. Університетській (Свердлова) у м. Мелітополі Запорізької області, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що торгівельний батискаф передавати у власність ОСОБА_7 він не буде, заволодів належними ОСОБА_7 грошовими коштами у сумі 1700 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на момент вчинення кримінального правопорушення становить 9035 гривень 50 копійок.

Після цього, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, увівши в оману потерпілого ОСОБА_7 , користуючись довірливими відносинами з останнім, що склалися між ними внаслідок особистого знайомства, у середині вересня 2008 року, знаходячись у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , отримав від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 25000 гривень за продаж останньому торгівельного батискафу № 42, розташованого на території ринку «Образцовий» по АДРЕСА_3 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що вказаний торгівельний батискаф передавати у власність ОСОБА_7 він не буде.

У подальшому, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, увівши в оману потерпілого ОСОБА_7 , користуючись довірливими відносинами з останнім, що склалися між ними внаслідок особистого знайомства, 15 вересня 2008 року, знаходячись у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , отримав від ОСОБА_7 першу частину грошових коштів у сумі 14000 гривень за продаж торгівельного батискафу № НОМЕР_2 , розташованого на території ринку «Образцовий» по АДРЕСА_3 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що вказаний торгівельний батискаф передавати у власність ОСОБА_7 він не буде.

Після цього, 21.09.2008 року, у денний час доби, знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_7 , попередньо домовившись в ході телефонної розмови з ОСОБА_8 , передав ОСОБА_10 , який є сином ОСОБА_8 , другу частину коштів у сумі 11000 гривень за придбання торгівельного батискафу № 44, розташованого на території ринку «Образцовий» по вул. Олександра Невського, 20 у м. Мелітополі Запорізької області, який ОСОБА_8 , керуючись корисливими мотивами, не планував передати у власність ОСОБА_11 .

Тим самим, ОСОБА_8 у період часу з 05.08.2004 року по 21.09.2008 року, увівши в оману потерпілого ОСОБА_7 , під приводом продажу торгівельних батискафів на території ринків «Центральний» та «Образцовий» у м. Мелітополі Запорізької області, заволодів належними ОСОБА_7 грошовим коштами у загальній сумі 59035 гривень 50 копійок, чим завдав потерпілому майнову шкоду у значному розмірі.

В апеляційній скарзі потерпілий, не оспорюючи обставин справи, доведеності вини та кваліфікацію дій, вважає вирок суду першої інстанції незаконним через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Так, ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду від 02.06.2017 року, з метою забезпечення позову потерпілого, на автомобіль ГАЗ 31105, д/н НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_8 , накладено арешт. Окрім вказаного автомобіля іншого майна ОСОБА_8 не має. Тому, вважає, що існує реальна загроза того, що в разі зняття арешту з автомобіля, з метою ухилення від звернення стягнення на автомобіль, ОСОБА_8 здійснить його відчуження, що, в свою чергу, ускладнить виконання вироку суду в частині стягнення із засудженого моральної шкоди на користь потерпілого. Відповідно до вимог КПК України суд скасовує арешт майна, зокрема у випадку залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові. Суд першої інстанції частково задовольнив цивільний позов потерпілого, а отже суд не мав підстав для скасування арешту майна обвинуваченого до виконання вироку в частині стягнення моральної шкоди на користь потерпілого. Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). Таким чином, суд безпідставно прийняв рішення про скасування арешту автомобіля. Враховуючи, що ОСОБА_8 не вжив заходів хоча б для часткового відшкодування йому, як потерпілому, завданої своїми неправомірними діями шкоди, вважає, що рішення суду про скасування арешту автомобіля є незаконним.

На підставі викладеного, просить змінити вирок суду першої інстанції, виключивши з резолютивної частини вироку суду рішення про скасування арешту автомобіля ГАЗ 31105, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладеного ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02.06.2017 року.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: потерпілого, який прохав задовольнити його апеляційну скаргу; прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги потерпілого; обвинуваченого, зокрема і в останньому слові, та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_7 підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Вирок суду першої інстанції оскаржується лише в частині виключення вказівки про зняття арешту з автомобіля.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_8 зроблено на підставі судового розгляду, з дотриманням всіх судових процедур, а тому в цій частині вирок суду першої інстанції не переглядається.

Разом з тим суд, задовольнивши частково цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, без будь-яких обґрунтувань, у вироку зазначив про зняття арешту з автомобіля ГАЗ 31105, державний номер НОМЕР_1 , який належить обвинуваченому ОСОБА_8 , який був накладений з метою забезпечення цивільного позову на підставі ухвали слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02.06.2017 року.

Проте, таке рішення суду першої інстанції суперечить вимогам ч. 4 ст. 174 КПК України, де зазначено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові, що не мало місце в даному випадку.

За таких обставин вирок в частині зняття арешту з автомобіля підлягає зміні, шляхом виключення даної вказівки з резолютивної частини вироку, оскільки таке рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та незаконним.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 лютого 2019 року відносно ОСОБА_8 змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку вказівку суду про скасування арешту, накладеного ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02.06.2017 року, на належний ОСОБА_8 автомобіль ГАЗ 31105, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, проте може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її оголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4