Справа № 452/82/19
Провадження № 1-кп/452/113/2019
ВИРОК
іменем України

01 квітня 2019 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

із участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ; українця, громадянина України; із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого; раніше неодноразово судимого, - останній раз 13.11.2018 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, -

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 12.08.2018 року о 17.40год. у АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скористався відсутністю сторонніх осіб та через незачинені вхідні двері проник у господарське приміщення ОСОБА_4 , звідки повторно викрав дві алюмінієві каструлі об`ємом 30 і 40 літрів вартістю 400грн. та 550грн. відповідно, мідні дроти довжиною 50м. - 100грн., кутову шліфувальну машинку - 1500грн. та дриль електричний типу «ИЄ-1035 У2» - 506,67грн., спричинивши потерпілому шкоду на загальну суму 3056,67грн.

Судом проаналізовано показання обвинуваченого та позиції потерпілого, прокурора, сторони захисту, представлені докази досудового розслідування в сукупності та, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням у господарське приміщення, вчинив повторно; кваліфікація дій за вказаною нормою Кримінального Закону є вірною і обвинувачений повинен за це понести кримінальну відповідальність.

На підтвердження встановлених судом обставин винність особи вбачається із допитаного безпосередньо у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_5 , який свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому розкаявся та показав про обставини вчиненого злочину. На даний час ним спричинена шкода частково відшкодована і він жаліє з приводу своїх незаконних дій; суду ствердив, що більше таке і подібне не повториться.

Крім визнання обвинуваченим своєї провини його винність в інкримінованому кримінальному правопорушенні доведена сукупністю зібраних доказів у ході досудового розслідування, дослідження яких відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд за погодженням із учасниками кримінального провадження визнав недоцільним. Водночас судом з`ясовано чи правильно розуміють сторони кримінального провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Тому, аналізуючи раніше наведене та матеріали кримінального провадження, суд переконаний в доведенні вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступень тяжкості вчиненого; також судом узято до уваги особу винного, його характеристику, сімейне становище, обставини вчинення кримінального правопорушення. Із урахуванням цього слід призначити обвинуваченому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для переходу до більш м`якого покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини Кримінального кодексу України за вчинене, - не встановлено.

При вивчені особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше неодноразово судимий і, в тому числі за злочини проти власності; на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває; позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є щире каяття з приводу вчиненого.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом ураховано окрім загальних засад такого, і роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Розглядаючи кримінальне провадження в межах установленого звинувачення обвинуваченому ОСОБА_5 , із урахуванням наведеного і загальних засад призначення покарання, аналізуючи матеріали досудового розслідування в сукупності із поясненнями обвинуваченого, позиції потерпілого про обрання несуворого законом встановленого покарання; із урахуванням особи ОСОБА_5 , його сімейного становища, характеристики, поведінки до і після вчинення злочину, вимоги закону, встановлених соціальних зв`язків, - суд дійшов висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням, - що є тотожним позиції сторони обвинувачення, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності не встановлено.

Разом з тим ураховуючи, що ОСОБА_5 вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13.11.2018 року засуджено до покарання у виді штрафу і він його не сплатив, то цей вирок відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України слід виконувати самостійно, бо основні покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Цивільного позову у встановленому законом порядку не заявлено; судові витрати підлягають стягненню у дохід держави; питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України; заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 370, 373 - 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4(чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2(два) роки.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ст. 72 КК України вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13.11.2018 року щодо ОСОБА_5 виконувати самостійно.

Речовий доказ дриль електричний типу «ИЄ-1035 У2» та кутову шліфувальну машинку вважати повернутими потерпілому.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 858грн.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів із дня його проголошення. У відповідності до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскарженим в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 цього кодексу.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя