Справа № 467/621/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка кримінальне провадження № 0000118 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троїцьке Новоодеського району Миколаївської області, громадянина України, маючого середню технічну освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого постійного місця проживання, раніше судимого:
1) 10 лютого 1997 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.3 ст. 142 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, звільнився 6.05.2000 року по відбуттю строку покарання,
2) 17 червня 2002 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 1.04.2006 року по відбуттю строку покарання,
3) 7 червня 2011 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 17 лютого 2015 року з Казанківської ВК № 93 Миколаївської області по відбуттю терміну покарання;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 357 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Арбузинка Миколаївської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:
1) 18 лютого 2009 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185 та ч. 2 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі;
2) 9 липня 2009 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 296 КК України з застосуванням ч.4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився 11 жовтня 2012 року,
3) 27 травня 2013 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 30 грудня 2016 року з Ольшанської ВК № 53 Миколаївської області умовно - достроково на підставі ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області на 8 місяців 25 днів;
4) 10 вересня 2018 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2018 року близько 20 години ОСОБА_4 , раніше судимий за вчинення грабежу, та ОСОБА_5 , також раніше судимий вчинення за злочинів проти власності, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на вулицях смт. Арбузинка Миколаївської області у ході розмови за пропозицією ОСОБА_4 досягли попередньої злочинної домовленості на спільне вчинення грабежу із проникненням у житло ОСОБА_7 з метою заволодіння її майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел на скоєння грабежу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прийшли до будинку домоволодіння по АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_7 та, подолавши перепони шляхом пошкодження віконної рами, проникли до приміщення житлового будинку та спальної кімнати, де перебувала ОСОБА_7 .

Продовжуючи реалізовувати свій спільний умисел на відкрите заволодіння майном потерпілої, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, нанесли декілька ударів кулаком кожен по обличчю потерпілій, заподіявши останній тілесні ушкодження у вигляді множинних синців обличчя, садно обличчя, синців правої руки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. У подальшому ОСОБА_5 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, наніс потерпілій два порізи лезом ножа, який знайшов у будинку потерпілої, в область правої руки та в область правого стегна потерпілої, заподіявши останній тілесні ушкодження у вигляді різаної рани правого передпліччя та різаної рани правого стегна, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Також ОСОБА_4 відкрито заволодів мобільним телефоном "BRAVIS ring F 180" вартістю 320 грн. з сім-карткою оператору телекомунікаційних послуг мобільного зв"язку "Київстар" вартістю 25 грн., який знаходився на підвіконні вікна, та банківською карткою "ПриватБанк", що належить потерпілій.

Після чого ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли в невідомому напрямку. Майном, яким відкрито заволоділи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вони розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 345 грн.

Крім того, 13 березня 2018 року близько 20 години ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні житлового будинку домоволодіння по АДРЕСА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , під час вчинення дій, направлених на відкрите заволодіння майном ОСОБА_7 , знайшов на стільці паспорт громадянина України на ім"я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_1 , виданий Арбузинським РВ УМВС України в Миколаївській області 23 липня 2001 року, поклав його до кишені свого одягу, таким чином незаконно заволодів паспортом ОСОБА_7 .

Викладене обвинувачення підтверджується сукупністю доказів, досліджених судом.

Допитаний у суді обвинувачений ОСОБА_5 частково визнав провину у вчиненні кримінального правопорушення, показав, що вдень 13 березня 2018 року ОСОБА_4 запропонувати йому випити та прийшов до нього додому, де вони випили та потім разом пішли на вул. Садова в смт. Арбузинка до друзів та перебували там, поки не стемніло. Після цього вони пішли додому до нього, а потім пішли додому до потерпілої, так як ОСОБА_4 сказав, що хоче зайти до бабусі, однак причину, по якій необхідно зайти до неї, він не пояснював. Підійшовши до будинку по АДРЕСА_4 , у якому проживала потерпіла, вони побачили, що хвіртка до двору була зачинена, тоді ОСОБА_4 почав стукати та кликати її. Коли ОСОБА_4 розбив вікно у будинку, він теж переліз через огорожу та підійшов до нього. Далі ОСОБА_4 витягнув раму з вікна та проник до будинку через отвір для вікна, а за ним і він. Знаходячись у будинку, ОСОБА_4 розмовляв з потерпілою за гроші, які вона йому повинна була віддати, вимагаючи при цьому дати гроші, суми коштів при цьому не називав. Коли він потрапив у будинок, то ОСОБА_4 був вже у будинку, на обличчі у потерпілої була кров. Також він бачив, що ОСОБА_4 наніс кулаком в обличчя потерпілій пару ударів. Після цього потерпіла вказала у якому місці знаходиться її банківська карточка. Він бачив як ОСОБА_4 взяв коробку з банківською карткою у іншій кімнаті. Він весь час стояв мовчки біля них, ніяких речей потерпілої не зачіпав та прохав ОСОБА_4 , щоб той не бив потерпілу. Він не бачив, щоб ОСОБА_4 брав ніж та телефон у потерпілої. З будинку потерпілої вони вийшли через двері, які були зачинені зсередини на гачок, та пішли до банкомату перевірити наявність коштів на картці. Так як коштів на картці не виявилось, то ОСОБА_4 викинув з містка у річку банківську картку, а також два паспорти та мобільний телефон з карточкою, які були викрадені у потерпілої і раніше це викрадене ОСОБА_4 йому не показував.

Допитаний у суді обвинувачений ОСОБА_4 частково визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень, показав, що 13 березня 2018 року ввечері він разом з ОСОБА_5 пішли додому до потерпілої з метою позичити грошей. До цього вони разом вживали алкогольні напої. Він постукав у вікно, яке виходило на вулицю, потерпіла не відчиняла, тому він переліз через огорожу, розбив скло у вікні, де порізав руку, витягнув раму з вікна. ОСОБА_5 у цей час був рядом біля нього. Через отвір для вікна вони обоє залізли до будинку. Потерпіла знаходилась у кухні, світло при цьому було ввімкнене. Він почав розмовляти з нею та вимагати повернення 10000 грн., які вона отримала раніше за проданий його бабусі будинок. При цьому він бив її рази чотири кулаком по обличчю, бо вона не віддавала гроші. Після цього вона вказала місце де знаходиться банківська картка і сказала, що кошти знаходяться на ній. Крові на обличчі потерпілої від ударів не було. ОСОБА_5 у цей час стояв у стороні та мовчав. Ніхто з них не рвав одяг на потерпілій. Ножів у будинку потерпілої він не бачив. ОСОБА_5 до потерпілої не підходив, говорив йому, що не потрібно її бити. Він сам відлучався на хвилину, коли брав картку у іншій кімнаті. Також він взяв собі два паспорта потерпілої під газетою у кімнаті та якогось чоловіка у іншій кімнаті на полиці, не може пояснити з якою метою. Крім того, він забрав у потерпілої телефон. Після цього він разом з ОСОБА_5 вийшли через двері та пішли до банку «Аваль» перевіряти наявність коштів на банківській картці. Так як коштів на картці не виявилось, то ОСОБА_4 викинув з містка у річку банківську картку, а також два паспорти та мобільний телефон з карткою.

Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні показала, що 13 березня 2018 року близько 19 години вона була на кухні, коли почула шелест з боку вікна та звук від відчинення дверей до кімнати та побачила, що до кімнати зайшли ОСОБА_4 , якого вона знала раніше, та ОСОБА_5 . Останній їй сказав: "Давай гроші". Вона відповіла, що грошей в неї немає. Тоді ОСОБА_5 став відразу біля неї, а ОСОБА_4 навпроти. ОСОБА_5 почав її бити і вдарив кулаком в обличчя близько 10 разів. Вона повторювала, що грошей немає. Однак ОСОБА_4 знову вимагав грошей, а ОСОБА_5 ще декілька разів вдарив її в обличчя. Потім ОСОБА_5 побачив на плиті ніж, який схопив та порізав її обидві кофти, у яких вона була одягнута, від пояса до шиї з метою залякування. Коли ОСОБА_5 різав кофти на ній, то зачепив і порізав їй руку і стегно. Куди після цього дівся ніж вона не знає, після події свого ножа з металевою ручкою вона не бачила. Яким саме ножем ОСОБА_8 різав їй кофти, вона сказати не може. На вимогу ОСОБА_4 надати гроші, вона знову сказала, що грошей немає, тоді ОСОБА_5 вдарив її по голові віником один раз. Все це продовжувалося з 19 години до 20 години. Обвинувачені нічого самі по кімнатам не шукали, при цьому ОСОБА_4 вдарив всього її близько 4-5 разів долонею по обличчю, а ОСОБА_8 не вимагав у неї грошей. Вона погодилася віддати карту "Приватбанку, яка була в залі будинку та повідомила пін-код до карти. Картку взяв ОСОБА_4 та наказав віддати мобільний телефон, а ОСОБА_5 був в цей час біля неї. Вона відразу віддала мобільний телефон, який був на підвіконні, ОСОБА_4 його забрав. ОСОБА_5 вимагав віддати паспорт, який був на табуретці під газетами, хтось з них його забрав і вони пішли. Перед тим як піти ОСОБА_4 залякав її з метою, щоб вона не телефонувала до поліції. Після того як вони пішли, вона побачила, що в спальні було розбите вікно: одна рама валялася надворі, а інша була у кімнаті. До поліції вона зателефонувала від сусідки.

Провина обвинувачених також підтверджується наданими стороною обвинувачення письмовими доказами:

- протоколом огляду місця події від 13 березня 2018 року з фототаблицями домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_4 , у ході якого виявлено в стіні, яка виходить на подвір"я домоволодіння, пошкоджене вікно, а саме: вийнята дерев"яна рама, на склі потік рідини бурого кольору, слід руки з плямою бурого кольору, осип скла, ніж без рукоятки загальною довжиною 20 см; дві жіночі кофти гірчичного та синього кольорів з механічними пошкодженнями та плямами бурого кольору, мобільний телефон "Самсунг", фрагмент картонної коробки з плямами бурого кольору;
- протоколом огляду від 14 березня 2018 року, з якого вбачається, що слідчий СВ Арбузинського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 провів огляд добровільно наданої ОСОБА_7 коробки від мобільного телефону "Bravis ring F 180" та долучив її до матеріалів кримінального провадження;

- протоколом пред"явлення особи до впізнання за фотознімками від 14 березня 2018 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_7 на фото № 2 впізнала особу, яка здійснила на неї напад - ОСОБА_4 ;

- протоколом пред"явлення особи до впізнання за фотознімками від 14 березня 2018 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_7 на фото № 3 впізнала особу, яка здійснила на неї напад - невідомий їй чоловік, який був разом з ОСОБА_4 ;

- протоколом освідування особи від 14 березня 2018 року, відповідно до якого на лівій кисті ОСОБА_4 виявлено садину, зі слів ОСОБА_4 він її отримав коли розбив скло у будинку ОСОБА_7 ;

- протоколом отримання зразків для експертизи, відповідно до якої в приміщенні Арбузинської ЦРЛ 15 березня 2018 року у підозрюваного ОСОБА_4 було відібрано зразки шляхом заповнення медичного шприца 5 мм венозної крові та поміщено до сейф - пакету № 4296252;

- протоколом отримання зразків для експертизи, відповідно до якої в приміщенні Арбузинської ЦРЛ 15 березня 2018 року у підозрюваного ОСОБА_5 було відібрано зразки шляхом заповнення медичного шприца 5 мм венозної крові та поміщено до сейф - пакету № 4296251;

- протоколом отримання зразків для експертизи, відповідно до якої в приміщенні Арбузинської ЦРЛ 15 березня 2018 року у потерпілої ОСОБА_7 було відібрано зразки шляхом заповнення медичного шприца 5 мм венозної крові та поміщено до сейф - пакету № 4296250;

- висновком експерта № 130 від 14.03.2018 року, відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_7 виявлено множинні синці обличчя, садно обличчя, синці правої руки, різану рану правого передпліччя, правого стегна. Дані тілесні ушкодження могли утворитися в строк, вказаний обстежуваною і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Синьці і садно утворилися від дії тупого(их) твердого(их) предмету(ів). Різані рани утворилися від дії якого-небудь ріжучого предмету, можливо ножа;

- висновком експерта № 372 від 26.03.2018 року, відповідно до якого на таблиці до протоколу огляду місця події від 14 березня 2018 року міститься слід папілярного узору пальця рук з розмірами 32 х 21 мм, відкопійований на відрізок прозорої клейкої стрічки з розмірами сторін 55 х 38 мм, придатний для ідентифікації за ним особи. Даний слід залишений великим пальцем лівої руки ОСОБА_4 ;

- протоколом слідчого експерименту від 15 березня 2018 року, у ході якого підозрюваний ОСОБА_4 розповів про обставини вчинення ним злочину 13 березня 2018 року та відеозаписом до нього;

- довідкою про вартість мобільного телефону "Bravis ring F 180" у розмірі 320 грн.;

- довідкою про вартість сім-картки оператору телекомунікаційних послуг мобільного зв"язку "Київстар" у розмірі 25 грн.;

- висновком експерта № 304 від 17 липня 2018 року, відповідно до якого судовою молекулярно-генетичною експертизою встановлено, що фрагмент картонної коробки з плямою бурого кольору має домінуючі генетичні ознаки зразка крові потерпілої ОСОБА_7 ; фрагменти скла зі слідами бурого кольору мають генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_4 ; кофта гірчичного кольору (футболка) та кофта синього кольору (светр) зі слідами бурого кольору мають генетичні ознаки зразка крові потерпілої ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду місця події від 15 березня 2018 року, відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_4 під час слідчого експерименту вказав на відкриту місцевість на березі річки Арбузинка, яка знаходиться в смт. Арбузинка Миколаївської області, на якій виявлено два паспорти: на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Сліди порізів на тілі потерпілої у виді різаної рани правого передпліччя, правого стегна, їх утворення в строк, вказаний потерпілою, що визначено експертом у своєму висновку, наявність розрізів на одягу потерпілої футболці та светрі, оглянутих у ході судового засідання, підтверджують показання потерпілої щодо застосуванням до неї ножа ОСОБА_5 для спричинення розрізів на одязі та порізів на її тілі, чим спростовують показання обвинувачених щодо цих обставин.

Показання потерпілої ОСОБА_7 є послідовними, логічними, узгоджуються з іншими доказами по справі, тому сумніву у їх достовірності у суду не викликають. За таких обставин суд також приймає до уваги покази потерпілої щодо нанесення їй декілька ударів по обличчю рукою ОСОБА_5 і не погоджується з доводами обвинувачених про те, що ОСОБА_5 потерпілій ударів не наносив, вважаючи їх показання в цій частині намаганням уникнути кримінальної відповідальності.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_4 про відсутність між ним та ОСОБА_5 попередньої домовленості на вчинення грабежу та вчинення злочину ними спонтанно, суд вважає такими, що не заслуговують уваги, поскільки вони спростовуються дослідженими у ході судового засідання доказами, з яких вбачається, що домовленість на вчинення злочину між обвинуваченими була досягнута ще по дорозі до будинку потерпілої, обвинувачені діяли злагоджено під час проникнення до будинку та у ході вчинення дій, направлених на заволодіння майном потерпілої.

Суд не приймає до уваги надані стороною обвинувачення наступні докази як неналежні: протокол слідчого експерименту з ОСОБА_5 від 15 березня 2018 року, у ході якого він відмовився від його проведення, акт про застосування службового собаки від 14 березня 2018 року та протокол огляду відеозапису від 15 березня 2018 року, поскільки останні не містять ніякої доказової інформації.

Враховуючи викладені обставини, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.3 ст. 186 КК України як грабіж, поєднаний з проникненням у житло та з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст. 357 КК України як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом та за ч.3 ст. 186 КК України як грабіж, поєднаний з проникненням у житло та з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровся потерпілого, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб.

Норма ч. 2 ст. 50 КК України регламентує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, зокрема засудженими.

Відповідно до положення ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Отже, згідно з положеннями ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Обставиною, яка пом`якшує провину обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , є добровільне відшкодування завданого злочином збитку.

При цьому суд вважає за необхідне не погодитися з думкою захисту про визнання пом`якшуючою покарання такої обставини як щире каяття, оскільки щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_5 фактично свою провину у пред`явленому обвинуваченні не визнав, заперечуючи факт нанесення тілесних ушкодження потерпілій та факт вимагання коштів. Також ОСОБА_4 заперечував щодо застосування ножа у ході грабежу та нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілій.
За таких обставин підстави для визнання судом вказаної пом`якшуючої покарання обставини для обох обвинувачених відсутні.
Обставинами, які обтяжують покаранняобвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп"яніння та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує те, що він скоїв тяжкий злочин та злочин невеликої тяжкості, не має постійного джерела доходу та постійного місця проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря фтизіатра з 2009 року з діагнозом: залишкові зміни туберкульозу верхніх долей, у 2015 році мав інвалідність 111 групи, на військовому обліку не перебуває, не працює, має непогашену судимість та беручи до уваги досудову доповідь органу пробації, який прийшов до висновку про наявність високого ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та дуже високого ризику небезпеки для суспільства, можливості виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства, та вважає достатнім і доцільним для виправлення і перевиховання призначити покарання у виді позбавлення волі.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує те, що він скоїв тяжкий злочин, не має постійного джерела доходу, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, на військовому обліку не перебуває, має непогашену судимість, за місцем проживання характеризується задовільно та беручи до уваги досудову доповідь органу пробації, який прийшов до висновку про наявність високого ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та високого ризику небезпеки для суспільства, можливості виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства, та вважає достатнім і доцільним для виправлення і перевиховання призначити покарання у виді позбавлення волі.
Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати згідно ст. 124 КПК України, що підтверджені документально, належить покласти на обвинувачених.

Обраний відносно обвинувачених до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у вигляді утримання під вартою підлягає залишенню попереднім.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 186 та ч.3 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 3 ст. 186 КК України - у виді 6 (шести ) років позбавлення волі;
-за ч. 3 ст. 357 КК України - у виді 3 (трьох) місяців арешту.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу залишити засудженому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання, тобто з 14 березня 2018 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді у виді 6 (шести) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом частково складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 10 вересня 2018 року, визначити остаточне покарання у виді 6 (шести) років 1(одного) місяця позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу залишити засудженому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання, тобто з 14 березня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судових експертиз у розмірі 15033 (п`ятнадцять тисяч тридцять три) грн. 56 к.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судових експертиз у розмірі 15033 (п`ятнадцять тисяч тридцять три) грн. 56 к.

Речові докази по справі: фрагмент картонної коробки з плямою бурого кольору ( сейф пакет № 4296254), зіскоб з віконного відкосу плями бурого кольору (сейф пакет № 4296253), два фрагменти скла зі слідами бурого кольору (сейф - пакет № 4344109), зіскоб плями бурого кольору з вхідних дверей до кімнати (сейф - пакет № 4296255), слід папілярного узору руки людини, оформлений у таблицю (сейф - пакет № 4244845), ніж без рукоятки (сейф - пакет № 4244846), кофту гірчичного кольору (футболку) та кофту синього кольору (светр) з плямами бурого кольору (сейф пакет № 4364830), кров ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , картонну коробку від мобільного телефону "BRAVIS ring F 180", що передані на зберігання до кімнати речових доказів Арбузинського ВП Братського ГУ поліції в Миколаївській області знищити;

- паспорт громадянина України на ім"я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_1 , виданий Арбузинським РВ УМВС України в Миколаївській області 23 липня 2001 року та мобільний телефон "Самсунг" (сейф - пакет № 4296256), що передані на зберігання до кімнати речових доказів Арбузинського ВП Братського ГУ поліції в Миколаївській області повернути потерпілій ОСОБА_7 як законному власнику;

- паспорт громадянина України на ім"я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , переданий на зберігання до кімнати речових доказів Арбузинського ВП Братського ГУ поліції в Миколаївській області повернути ОСОБА_10 як законному власнику;

- відеозапис на диску, який знаходиться в матеріалах справи залишити в матеріалах справи.

На вирок учасниками процесу може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області, а засудженими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1