Справа № 369/571/19
Провадження №1-кс/369/230/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.01.2019 року м. Київ
Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області cтаршого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000193 від 11.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області cтарший лейтенант поліції ОСОБА_3 з клопотанням, погодженим прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000193 від 11.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.
Свої вимоги слідчий мотивує тим, що у провадженні СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000193 від 11.01.2019 порушене за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.09.2018 року близько 17 год. 08 хв. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 , діючи спільно та за попередньою змовою відповідно до узгодженого плану дій із ОСОБА_6 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, перебуваючи поблизу житлового будинку АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, за допомогою заздалегідь приготованої та принесеної із собою фомки, відчинили вікно до будинку за вищевказаною адресою, після чого проникли в середину, звідки намагались таємно викрасти належні ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 2500 доларів США, в сумі 2500 Євро, в сумі 2000 грн. та вироби із золота.

Після чого, ОСОБА_8 , діючи спільно та за попередньою змовою відповідно до узгодженого плану дій із ОСОБА_6 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, утримуючи при собі викрадене майно, намагалися залишити місце вчинення злочину, при цьому виконавши усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, однак не змогли завершити злочин із причин, які не залежали від їх волі, оскільки були викриті працівниками Державної служби охорони.

Під час складання протоколу затримання в порядку ст. 208 КПК України в гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності 2-х. понятих в сумці, котру останній тримав поруч себе (на плечах) було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 400 доларів США, 195 Євро, банківські золоті злитки вагою 20 г., та 5 г., мобільний телефон марки «Самсунг» ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . В лівому кармані штанів гр. ОСОБА_9 було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 226 грн.

На даний час виникла необхідність у проведенні експертиз, які б могли підтвердити, те що вилучені речі та інше майно є власністю потерпілого, та провести їх оцінку.

Вищезазначені вилучені речі у відповідності до ст. 98 КПК України визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Необхідність арешту майна, в даному випадку, зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі, чи перешкоджатиме встановленню істини та всіх обставин кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 91 КПК України є обов`язком слідчого та прокурора, внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене, чи знищене.

Тому слідчий просив накласти арешт на грошові кошти в сумі 400 доларів США, 195 Євро, банківські золоті злитки вагою 20 г., та 5 г., мобільний телефон марки «Самсунг» ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , грошові кошти в сумі 226 грн., які в порядку ст. 208 КПК України були вилучені в гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задля забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості їх пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження.

У судове засідання слідчий не з`явився, до початку розгляду клопотання, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просив задовольнити клопотання з викладених у ньому підстав.
Відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Розглянувши клопотання, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про накладення арешту, з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.
Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає до задоволення, оскільки є достатні підстави вважати, що вказані у клопотанні речі відповідають критеріям, зазначеним ст. 98 та ст.167 КПК України та існує можливість використання даного майна як доказів у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області cтаршого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000193 від 11.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в сумі 400 доларів США, 195 Євро, банківські золоті злитки вагою 20 г., та 5 г., мобільний телефон марки «Самсунг» ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , грошові кошти в сумі 226 грн., які в порядку ст. 208 КПК України були вилучені в гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задля забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості їх пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1