Справа №: 127/1087/19
Провадження №: 1-кп/127/38/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2019 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000825 від 28.02.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, українця, громадянина України, в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 11.11.2017 близько 22:30 год., перебуваючи неподалік будинку № 1 по вулиці Привокзальній в м. Вінниці, зустрівся з ОСОБА_6 . В ході розмови ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_3 , що він напередодні шахрайським шляхом заволодів мобільним телефоном моделі «IPHONE 5C», що належить ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_6 попросив ОСОБА_3 збути вищевказаний мобільний телефон, пообіцявши за збут грошову винагороду.

ОСОБА_3 , не даючи заздалегідь будь яких обіцянок на збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, достовірно знаючи, що майно здобуте злочинним шляхом, діючи всупереч волі власника майна, розуміючи протиправність своїх дій, погодився на пропозицію ОСОБА_6 , щодо збуту даного телефону до ломбарду.

У подальшому, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про походження мобільного телефону, а саме, що останній є майном, здобутим внаслідок вчинення злочину та має матеріальну цінність, діючи умисно, з корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, 11.11.2017 о 23:15 год., реалізував мобільний телефон моделі «IPHONE 5C», використовуючи власний паспорт громадянина України, до ломбарду ПТ «Найкращий ломбард», що знаходиться на вул. Привокзальна, 2/1 м. Вінниця, отримавши за нього грошову винагороду.

Крім того, ОСОБА_3 , попередньо вчинивши 11.11.2017 кримінальне правопорушення, передбачене ст. 198 КК України, 24.11.2017 близько 18:30 год., перебуваючи неподалік магазину «Гроно», що розташований по проспекту Коцюбинського, 35 в м. Вінниці, зустрівся з ОСОБА_6 . В ході розмови ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_3 , що того ж дня він шахрайським шляхом заволодів мобільним телефоном моделі «XIAOMI redmi 4-x», що належить ОСОБА_8 .

Після чого, ОСОБА_6 попросив ОСОБА_3 збути вищевказаний мобільний телефон. Пообіцявши за збут грошову винагороду.

ОСОБА_3 , не даючи заздалегідь будь-яких обіцянок на збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, достовірно знаючи, що майно, здобуте злочинним шляхом, діючи всупереч волі власника майна, розуміючи протиправність своїх дій, погодився на пропозицію ОСОБА_6 щодо збуту даного телефону до ломбарду.

У подальшому, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про походження мобільного телефону, а саме, що останній є майном, здобутим внаслідок вчинення злочину, та має матеріальну цінність, діючи умисно, з корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, завідомо одержаний злочинним шляхом, 24.11.2017 о 19:13 год., реалізував мобільний телефон моделі «XIAOMI redmi 4-x», використовуючи власний паспорт громадянина України, до ломбарду ПТ «Найкращий ломбард», що знаходиться на вул. Привокзальна, 2/1 м. Вінниця, отримавши за нього грошову винагороду.

Крім того, ОСОБА_3 , попередньо вчинивши 11.11.2017 та 24.11.2017 кримінальні правопорушення, передбачені ст. 198 КК України, 07.12.2017 близько 21:00 год., перебуваючи неподалік Центрального ринку м. Вінниці по проспекту Коцюбинського в м. Вінниці, зустрівся з ОСОБА_6 . В ході розмови ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_3 , що того ж дня він шахрайським шляхом заволодів мобільним телефоном моделі «Sаmsung J-1 SM-J12OH», що належить ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_6 попросив ОСОБА_3 збути вищевказаний мобільний телефон, пообіцявши за збут грошову винагороду.

ОСОБА_3 , не даючи заздалегідь будь-яких обіцянок на збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, достовірно знаючи, що майно збуте злочинним шляхом, діючи всупереч волі власника майна, розуміючи протиправність своїх дій, погодився на пропозицію ОСОБА_6 щодо збуту даного телефону до ломбарду.

У подальшому, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про походження мобільного телефону, а саме, що останній є майном здобутим внаслідок вчинення злочину, та має матеріальну цінність, діючи умисно, з корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, 07.12.2017 о 21:33 год., реалізував мобільний телефон моделі «Sаmsung J-1 SM-J12OH», використовуючи власний паспорт громадянина України, до ломбарду ПТ «Заставно-Кредитний Дім», що знаходиться на проспекті Коцюбинського, 30 м. Вінниця, отримавши за нього грошову винагороду.

Допитаний у ході судового провадження обвинувачений ОСОБА_3 , вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю за викладених у обвинувальному акті обставинах та суду надав наступні показання.

Так, 11.11.2017 він зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_6 та останній йому повідомив, що шахрайським шляхом заволодів мобільним телефоном марки «IPHONE» ОСОБА_7 та попросив ОСОБА_3 здати мобільний телефон до ломбарду. ОСОБА_3 усвідомлюючи протиправність своїх дій погодився на пропозицію ОСОБА_6 та здав вказаний мобільний телефон до ломбарду на свій паспорт, за що отримав грошові кошти.

Потім, 24.11.2017, 07.12.2017 він зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_6 та останній йому повідомив, що шахрайським шляхом заволодів мобільними телефонами марки «XIAOMI», «Sаmsung», які належали ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та попросив ОСОБА_3 здати мобільні телефони до ломбарду. ОСОБА_3 усвідомлюючи протиправність своїх дій погодився на пропозицію ОСОБА_6 та здав вказані мобільні телефони до ломбарду на свій паспорт, за що отримав грошові кошти.

У ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він розуміє, що вчиняв протиправні дії але зробив для себе належні висновки про вчинене він щиро шкодує та просив суд суворо його не карати.

Заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Одночасно, обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України, а тому його дії слід кваліфікувати за ст. 198 КК України, заздалегідь не обіцяний збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Судом враховано, що у постановах Верховного суду від 10.07.2018 від 09.10.2018 звернута увага на те, що відповідно до ст. 50, ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Судом враховано те, що обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, що не має судимості в силу ст. 89 КК України, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем навчання характеризується посередньо. Відповідно до довідки комунального підприємства Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» від 18.12.2018 ОСОБА_3 на диспансерному наркологічному обліку у закладі не перебуває. Згідно довідки комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» від 21.12.2018 ОСОБА_3 за даними архіву лікарні та картотеки диспансерного відділення станом на 16.12.2018 не значиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З досудової доповіді складеної Вінницьким міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області від 15.02.2019 слідує, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, а саме: соціально психологічного супроводу органом пробації, готовністю обвинуваченого брати участь у програмах із втручанням, які надаються органом пробації.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує щире каяття.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує вчинення злочину повторно.
Враховуючи всі обставини справи у їх сукупності, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме те, що останній вважається таким, що не має судимостей, позитивно характеризується за місцем проживання, за місцем навчання характеризується посередньо, його ставлення до вчиненого, поведінку у ході судового провадження, а тому суд переконаний, що саме покарання у виді позбавлення волі на певний строк призначене ОСОБА_3 зі звільненням останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням та з встановленням іспитового строку, буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари ОСОБА_3 за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371, 374 КПК України, ст. 65 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік .

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вручити копію вироку обвинуваченому та прокурору негайно.

Учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні копію вироку суду надіслати поштою не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: