УХВАЛА
іменем україни

3 грудня 2018 року
м. Київ

справа № 520/10239/18
провадження № 51-9506ск18

Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у складі колегії:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 19 вересня 2018 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
в с т а н о в и в:
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви захисника ОСОБА_4 про перегляд ухвали слідчого судді вказаного суду від 10 серпня 2018 року за нововиявленими обставинами.
Апеляційний суд Одеської області ухвалою від 19 вересня 2018 року, виходячи з приписів ст. 392 та керуючись ч. 4 ст. 399 КПК, відмовив у відкритті апеляційного провадження за скаргою ОСОБА_4 на вказану ухвалу.

ОСОБА_4 звернувся до Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі Суд) з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перевірку згаданої ухвали апеляційного суду в касаційному порядку.
За змістом поданої скарги, у ній ОСОБА_4 просить на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у цьому суді. Суть доводів скаржника зводиться до того, що оспорюване рішення слідчого судді переглядається за нововиявленими обставинами, а висновки суду апеляційної інстанції про протилежне є необґрунтованими.

Перевіривши доводи, наведені у касаційній скарзі та копію оскарженої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Частиною 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII визначено, що Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Реалізація цього завдання відбувається, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, під час якого Верховний Суд у своїх рішеннях висловлює правову позицію щодо правозастосування, орієнтуючи в такий спосіб судову практику на однакове застосування норм права.

Порушене ОСОБА_4 у касаційній скарзі питання стосується розгляду його заяви про перегляд ухвали слідчого судді за нововиявленими обставинами, а також оскарження ухвали апеляційного суду, постановленої внаслідок оскарження ним ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні заяви скаржника, поданої в порядку глави 34 КПК.
Щодо вказаного питання Суд сформулював висновок в ухвалах від 3 жовтня, 12, 13 та 14 листопада 2018 року (справи № 51-8285ск18, № 51-9637ск18, № 51-5473ск18, № 51-9724ск18), а саме зазначив, що за нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті лише судові рішення по суті обвинувачення, що набрали законної сили, у випадку, коли кримінальне провадження закінчено і рішення стали остаточними.
Проте ухвала слідчого судді від 14 вересня 2018 року не є таким рішенням.
Разом із цим, ст. 392 КПК визначено перелік судових рішень, які може бути оскаржено в апеляційному порядку, а згадане рішення слідчого судді до цього переліку не входить. Отже, встановивши цей факт суд апеляційної інстанції при відмові у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_4 обґрунтовано керувався ч. 4 ст. 399 вказаного Кодексу та діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 19 вересня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3