БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/408/19
Провадження № 1-кп/497/56/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2019 року Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград кримінальне провадження №0000065 від 06.03.2019 року з обвинувальним актом відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Табаки Болградського району Одеської області, зі слів - за національністю болгарин, українську мову розуміє, має незакінчену середню освіту, не одружений, дітей не має, тимчасово не працює, місце проживання якого зареєстроване за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , особу якого встановлено за паспортом, не судимий,
- який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.297 КК ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
29.12.2018 приблизно о 01 годині ночі (більш точний час не встановлено), з могили на цвинтарі, що розташований у с.Табаки Болградського району Одеської області обвинувачений ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, порушуючи громадську моральність з шанобливого ставлення до місць поховання померлих, незаконно таємно, попередньо демонтувавши, заволодів металевими предметами - ланцюгами з металевих стовпчиків з могили, де захоронені гр.гр. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , чим скоїв наругу над вказаною могилою та завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_5 на суму 3967,5 гривень.
Так, у зазначений час в ніч з 28 на 29 грудня 2018 року, маючи умисел, спрямований на наругу над могилою з метою таємного викрадення чужого майна з корисливих мотивів, обвинувачений ОСОБА_7 , узявши зі свого домоволодіння металевий цвяходер довжиною 46см., пішки прийшовши на цвинтар с.Табаки Болградського району, який розташований на північно-східній околиці села, де, підійшовши до могили, в якій захоронені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, за допомогою заздалегідь приготовленого цвяходера демонтував з металевих стовпчиків огорожі вказаної могили 23 відрізки металевого ланцюга загальною довжиною 34,5м шагом 40x20мм, калібром 15мм вартістю 115 гривень за 1м, помістив їх у 2 мішки білого кольору, які приніс з собою, і з місця події зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд, спричинивши таким чином потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на вказану вище суму.
Таким чином, ОСОБА_6 , скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.297 КК України за кваліфікуючими ознаками: наруга над могилою, а також незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі померлих.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину у скоєні вказаного злочину за вищевказаними обставинами визнав в повному обсязі, та розповів, що 28 грудня 2018 року йому знадобилися гроші для святкування нового року, тому він вирішив заволодіти металевими частинами огорожі на одній з могил, яку побачив незадовго до цього на цвинтарі у своєму селі Табаки, тому, дочекавшись темряви, біля полуночі, узявши у себе вдома металевий лом і два білих мішки, пішов на кладовище, де, присвічуючи собі ліхтариком, який в нього був, демонтував металеві ланцюги зі стовпчиків, але не всі - частину одного ланцюга не зміг відірвати. Що він усе це викрадає і дії його незаконні, розумів, що викрадає саме з чиєїсь могили, також розумів. Поклавши викрадене у мішки, він, оскільки мішки виявилися дуже важкими, відтягнув їх волоком на край цвинтаря в яр і вранці попросив товариша - ОСОБА_10 відвезти метал до м.Ізмаїл, щоб здати, не пояснюючи, що за метал і для чого. Проте, оскільки в ОСОБА_11 автомобіля немає, вони удвох пішли до його, обвинуваченого брата - ОСОБА_12 і попросили автомобіль в нього, той не відмовив, тому вони удвох - він, обвинувачений і ОСОБА_13 , поїхавши на цьому автомобілеві до цвинтаря, завантажили ті мішки з металом з могили і почали рухатися в бік міста Ізмаїл - до пункту приймання металобрухту, але на виїзді з села зустріли автомобіль білого кольору, який по селах їздив і збирав металобрухт, тому вони той метал здали людям, що були в тому автомобілі, що збирав металобрухт. Скільки коштів отримали за це - не пам`ятає - приблизно 80-90кг на суму 300-400грн. Потім він, обвинувачений, пішов з ОСОБА_14 до магазину і за допомогу придбав йому солодкої води. Наразі усвідомив, що накоїв, жалкує про свій вчинок, збитки потерпілому відшкодував, йому допоміг коштами брат - вони придбали такі самі ланцюги, фарбу, він попросив вибачення в потерпілого.
Потерпілий у судовому засіданні надав суду пояснення, які узгоджуються з показами обвинуваченого, повідомивши суду, що не задовго до нового 2018-го року він - 18 грудня відвідував могилу своїх батьків - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , могила була в належному стані. Але йому 31 грудня вдень зателефонував сусід і повідомив, що могилу його батьків хтось розкурочив, познімав ланцюги, відразу поїхав на могилу батьків, перевірив, побачив, що відсутні ланцюги - залишився лише невеликий відрізок - почав шукати, усіх запитувати, чи не бачив хтось тих, хто таке зробив, відвідав пункт приймання металобрухту, проте дізнатися нічого не зміг. Проте у березні йому зателефонували працівники поліції і розказали, що знайшли злочинця. Ланцюги були різного метражу, бо між стовпчиками різна відстань, він їх разом з батьком. коли той ще живий був, встановив на могилі матері. Важили ланцюги приблизно 100-150кг. Обвинувачений дійсно придбав інші ланцюги - трохи тонші, але потрібної довжини, і фарбу, але пофарбувати ланцюги він, потерпілий, хоче сам.
Свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 надали суду свідчення, аналогічні свідченням обвинуваченого, які узгоджуються з ними і між собою, підтвердивши тим самим обставини скоєння злочину у спосіб та за обставин, викладених в обвинувальному акті.
Прокурор надав суду письмові докази, здобуті в ході досудового розслідування, і які були досліджені у судовому засіданні, якими повністю підтверджуються обставини та спосіб скоєння обвинуваченим злочину, а також законність проведення досудового розслідування і які були долучені до матеріалів справи, серед яких: витяг з ЄРДР про внесення відомостей про злочин від 06.03.2019року; постанови про призначення слідчої групи та групи прокурорів - від 06.03.2019 року, протокол огляду місця злочину від 05.03.2019р. - цвинтаря у с.Табаки Болградського району Одеської області з фототаблицею, з якого вбачається, що навколо могили стоять стовпчики, ланцюги на них відсутні.
Також прокурор надав заяву потерпілого про скоєння злочину; постанову про визнання ОСОБА_5 потерпілим; протокол добровільної видачі ОСОБА_6 металевого цвяходера, яким він скоїв наругу над вищевказаною могилою, з фотофіксацією цієї слідчої дії - видачі знаряддя злочину; протокол огляду предметів - виданого обвинуваченим цвяходера; постанову від 06.03.2019 року про визнання цвяходера речовим доказом; ухвалу слідчого судді ОСОБА_17 від 11.03.2019р. про арешт тимчасово вилученого майна - цвяходера; протокол добровільної видачі ОСОБА_5 залишку металевого ланцюга з могили - від 06.03.2019р. з фототаблицею; протокол огляду цього фрагменту ланцюга від 06.03.2019р. з фототаблицею; протокол визнання речовими доказами шматка ланцюга металевого довжиною 16см. з 4-х ланок; висновок спеціаліста від 06.03.2019р. про вартість викраденого майна з могили - 3967,5грн., розписку про отримання на зберігання ОСОБА_5 фрагменту ланцюга довжиною 16см - від 07.03.2019р.; повідомлення про підозру обвинуваченому від 07.03.2019р.; та протокол проведення слідчого експерименту від 14.03.2019р. з фототаблицею, згідно якого обвинувачений добровільно показав і розказав, яким чином він скоював злочин, у судовосму засіданні обвинувачений підтвердив, що добровільно погодився на слідчий експеримент і розказакв усю правду, у протоколі записано все правильно.
Прокурор, вважаючи винним ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому злочину за статтею 297ч.1 КК України - наруга над могилою, а також незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі померлих, оскільки вина його доведена в повному обсязі усіма дослідженими у судовому засіданні доказами у сукупності, просив, при призначенні покарання обвинуваченому врахувати співпрацю обвинуваченого у розкритті злочину, визнання вини, щире розкаяння, позитивну характеристику, першу судимість, і призначити засудженому покарання у виді штрафу в розмірі 50-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - в нижній межі санкції інкримінованої йому статті КК України, враховуючи наявність пом`якшуючих обставин і відсутність обтяжуючих.
Потерпілий просив не призначати надто суворого покарання ОСОБА_6 , врахувати відшкодування ОСОБА_6 шкоди, та щире розкаяння у скоєному.
Обвинувачений не заперечував проти призначення йому покарання у виді штрафу, стверджував у дебатах і в останньому слові, що усвідомив скоєне, жалкує, що завдав потерпілому шкоди, соромно за свій вчинок, більше не скоюватиме правопорушень.
Скарг від обвинуваченого у судовому засіданні на дії працівників правоохоронних органів в ході досудового розслідування, - не надходило, учасники судового засідання не просили визнати будь-який доказ неналежним і недостовірним, не заперечували проти долучення до матеріалів судової справи усіх письмових доказів.
Вислухавши прокурора, обвинуваченого, потерпілого, свідків, оцінивши надані прокурором докази, встановивши обставини скоєння злочину, які підтвердились дослідженими у судовому засіданні показами потерпілого, свідків та поясненнями обвинуваченого у суді, що узгоджуються між собою та підтверджуються письмовими доказами, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 є винним у скоєнні інкримінованого йому злочину, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст.297ч.1 КК України за кваліфікуючими ознаками наруга над могилою, а також незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі померлих, оскільки вина ОСОБА_6 у скоєнні цих дій доведена у суді в повному обсязі, окрім пояснень самого підсудного, також показами свідків і потерпілого, а також наданими прокурором матеріалами та доказами, зібраними в ході досудового розслідування, долученими до матеріалів судової справи, і дослідженими судом, - які прокурором, обвинуваченим та потерпілим не визнані неналежними та недостатніми.
Визнаючи ОСОБА_6 винним у скоєнні інкримінованого йому злочину, суд, визначаючи йому вид й міру покарання, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, його суспільну небезпеку, особу винного, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.
Суд визнає обставинами, що, відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання визнання обвинуваченим своєї вини та активне сприяння у розкритті злочину, позитивну характеристику з місця проживання, щире каяття, про що він запевняв суд в останньому слові, та відшкодування шкоди потерпілому шляхом відновлення викраденого майна аналогічним та вибаченнями.
Обставин, що, відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Згідно досудової доповіді Болградського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області від 18.04.2019року, обвинувачений оцінюється як правопорушник з середнім рівнем ймовірності вчинення повторних кримінальних злочинів, рівень його небезпеки для суспільства середній, на обліку в лікарів нарколога і психіатра не перебуває, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства враховуючи інформацію, яка характеризує особистість ОСОБА_6 , щодо якої наявні такі захисні фактори, як те, що обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, не бажає відбувати покарання в місцях позбавлення волі, злочин скоїв вперше, негативно ставиться до свого вчинку.
З урахуванням усіх встановлених в ході судового розгляду провадження обставин, майнового стану обвинуваченого, суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 підлягає притягненню до кримінальної відповідальності у виді покарання, запропонованого прокурором штрафу, - в межах санкції статті, за якою суд визнав обвинуваченого винним, що буде достатнім для його перевиховання та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи відсутність тяжких наслідків від його дій, та наявність пом`якшуючих, вищевказаних обставин.
Судові витрати та цивільний позов у кримінальному провадженні відсутні. Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 не обирався в ході досудового розслідування, не знаходить для цього наразі підстав й суд.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.297ч.1 КК України, ст.ст.349, 368-371, 373,374, 393,395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.297ч.1 КК України, і на підставі санкції цієї статті призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази після набрання вироком законної сили: металевий цвяходер - знищити, шматок ланцюга - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_5 .
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 не обирати.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а, в разі подання апеляційної скарги - якщо вирок не буде скасовано, він набирає законної сили після ухвалення свого рішення Одеським апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1