Справа №576/305/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2019 року м. Глухів

Слідчий суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2019 року слідчий Глухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, погодженим прокурором Глухівського відділу Шосткинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000101, про накладення арешту на майно, а саме: пристрій для куріння з нашаруваннями та специфічним запахом.

Дане клопотання обґрунтовано тим, що 12.02.2019 близько 18 год. до чергової частини Глухівського ВП ГУ НП в Сумській області надійшов рапорт поліцейського СРПП № 4 ОСОБА_5 про те, що ним 12.02.2018 року під час перевірки документів у ОСОБА_6 , якого було зупинено за порушення правил дорожнього руху, виявлено пристрій з нашаруванням, ззовні схожий для вживання наркотичних засобів, який останній викинув з автомобіля.

Також, слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 13:50 год. до 14:25 год. 12.02.2019 слідчим СВ Глухівського ВП ГУНП в Сумській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 , проведений огляд місця події, а саме: ділянка узбіччя автотраси Кіпті-Бачівськ, під час якого було виявлено та вилучено пристрій для куріння з нашаруванням та з вираженим специфічним запахом. Даний пристрій поміщено до паперового конверту. Вказаний предмет постановою слідчого був визнаний речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні та поміщений до камери зберігання речових доказів Глухівського ВП ГУ НП в Сумській області.

Крім того, слідчий посилається на те, що допитаний свідок по даному кримінальному провадженню ОСОБА_5 , який є поліцейським СРПТ № 4 Глухівського ВП, пояснив, що ним 12.02.2019 близько 12 год. за порушення правил дорожнього руху зупинено автомобіль марки ЗАЗ -11020618 під керуванням ОСОБА_6 . Під час перевірки документів водій вів себе знервовано та в нього було чітко виражені ознаки сп`яніння. В момент перевірки ОСОБА_6 зі свого водійського сидіння викинув з автомобіля пристрій для куріння, на якому були чітко виражені нашарування та специфічний запах. Після чого поліцейським було викликано СОГ. З метою збереження даного пристрою його перенесено на підвіконня будівлі посту. Дана дія було вимушена, у зв`язку з пожвавленим рухом на даній частині дороги та за неможливістю огородити територію.

Також, допитаний свідок по даному кримінальному провадженню ОСОБА_6 пояснив, що під час перевірки документів виявив на своєму сидінні раніше не відому йому річ, зовні схожу на пристрій для куріння. Знервувавши ОСОБА_6 викинув його з автомобіля. Що саме за пристрій він викинув, йому не було відомо, але він не заперечує, що дана річ знаходилась в його автомобілі.

Враховуючи, що зазначений вище пристрій для куріння з нашаруваннями та специфічним запахом, може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються в цьому провадженні, а завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, то слідчий просить накласти на нього арешт.

На підставі частини четвертої статті 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось, оскільки а ні слідчий, а ні прокурор в судове засідання не з`явились, але слідчим подано заяву про розгляд клопотання без його участі, при цьому зазначивши, що підтримує подане клопотання.

Вивчивши матеріали справи вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, слідчим суддею установлено, що у провадженні слідчого Глухівського відділу поліції перебуває кримінальне провадження №0000101 від 12.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 КК України.

Згідно частини першої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК України) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
При цьому за змістом пункту першого частини другої та частини третьої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно ж до частини першої статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею установлено, що вищевказана річ відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Однак, відповідно до частин першої, п`ятої статті 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. А частиною сьомою статті 237 КПК України передбачено, що предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи те, що даний предмет є таким, що вилучений законом з обігу та підлягає вилученню незалежно від його відношення до кримінального провадження, то за таких обставин суд не вбачає підстав в необхідності застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на майно, оскільки його вилучення передбачено законом.

Водночас слідчим не доведено та не надано доказів, якій юридичній чи фізичній особі належить вказане вище майно, що це майно може бути приховуване, пошкоджене, зіпсоване, знищене, втрачене або іншим чином відчужене, оскільки вказана річ визнана постановою слідчого речовими доказами у кримінальному провадженні та поміщена на зберігання в камері зберігання речових доказів Глухівського ВП ГУНП в Сумській області.

На підставі викладеного, враховуючи, що слідчим не обґрунтовано необхідність в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя приходить до переконання, що у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 170 173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого Глухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - відмовити.

Копію ухвали направити прокурору, слідчому.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1