Справа № 177/1472/18
Провадження № 1-кп/177/33/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2019 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000368 від 14.06.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новожитомир Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого :

- 26.12.2017 Петрівським районним судом Кіровоградської області за ст. 289 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст.ст. 75,76 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 26.09.2018 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України призначене вироком менш сурове покарання поглинуте більш суровим покаранням, призначеним вироком Петрівським районного суду Кіровоградської області від 26 грудня 2017 року, та призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 75,76 КК України від відбування призначеного покарання звільнений з іспитовим строком на 2 (два) роки;

- 28.01.2019 Дніпровським апеляційним судом, яким скасовано вирок Тернівського районного судом м. Кривого Рогу від 02.10.2018 в частині призначеного покарання, та засуджено за ст. 289 ч.2 КК України із застосуванням ст.69 КК України до 4 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч.4 ст. 70 КК України призначене вироком менш сурове покарання поглинуте більш суровим покаранням, призначеним вироком Петрівським районного суду Кіровоградської області від 26 грудня 2017 року, та призначено остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 75,76,104 КК України від відбування призначеного покарання звільнений з іспитовим строком на 1рік,

за ч.1 ст.125 КК України, -

за участі:
прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
03.06.2018 приблизно о 18.30 годині між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , які перебували поблизу будинку АДРЕСА_2 , на побутовому ґрунті з приводу особистих неприязних відносин, виник словесний конфлікт. Під час конфлікту ОСОБА_3 , перебуваючи на ґрунтовій дорозі поблизу вказаного будинку, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно і усвідомлюючи можливість настання наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, стоячи напроти потерпілої ОСОБА_5 обличчям до неї, схопив її правої рукою за шию та відштовхнув від себе. Після поштовху ОСОБА_5 впала на спину та ОСОБА_3 , використовуючи вагу власного тіла, сів на ноги потерпілій. З метою зупинити опір, продовжуючи реалізовувати свій умисел направлений на спричинення потерпілій ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, наніс останній 3-4 удари правою та лівою руками в область зовнішньої поверхні лівого та правого плеча, після чого, зупиняючи потерпілу, яка намагалась підвестись, наніс правою рукою 2 удари в область спини.

В результаті умисного нанесення ударів ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді синця круглої форми на шиї праворуч, синців правого плеча, правої сідниці, садна ліктьового суглоба, подряпини спини, лівої сідниці, які згідно висновку судово медичної експерта № 1077 від 25.07.2018 відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 125 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину визнав повністю, суду пояснив, що підтверджує обставини, викладені в обвинувальному акті. У вчиненому щиро кається та просить суд суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 підтвердила обставини зазначені в обвинувальному акті, наполягала на суворому покаранні відносно обвинуваченого.

Відповідно ч.3 ст.349 КПК України за клопотанням прокурора, суд визнав недоцільним дослідження доказів по даному кримінальному провадженню щодо обставин здійснення обвинуваченим злочину, оскільки ці обставини ніким із учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому обвинувачений та потерпіла суду пояснили, що розуміють зміст цих обставин та можливість позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, крім того у суду немає сумніву щодо добровільності позиції обвинуваченого та потерпілої.

Зважаючи на вищевикладені обставини, беззаперечного визнання обставин вчинення злочину обвинуваченим, про що він дав свідчення, суд дійшов висновку щодо повного підтвердження вини обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому злочину та кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України, за ознаками умисне легке тілесне ушкодження.

Обговорюючи питання про призначення обвинуваченому міри покарання, суд бере до уваги ступінь тяжкості скоєного, згідно ст.12 КК України інкримінований ОСОБА_3 злочин, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, характеристику особи обвинуваченого, згідно якої, він за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.77), раніше судимий (а.с.68-69,82 ), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 71,72,74), а також позицію потерпілої, яка наполягала на суворому покаранні та вчинення злочину в період іспитового строку.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, обставини, які обтяжують покарання, згідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Беручи до уваги зазначене вище, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції інкримінованої йому статті у вигляді штрафу із застосуванням правил ст.ст 71,72 КК України. Керуючись ст. ст. 50, 65 КК України суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

Керуючись ст. 349 ч.3, ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 125 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) гривень.

На підставі ст. 71 КК України остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків шляхом приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Дніпровського апеляційного суду від 28.01.2019 року у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, від відбування якого ОСОБА_3 звільнений з іспитовим строком на 1 рік, та штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень, які в силу вимог ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.

Вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 26.09.2018 виконувати самостійно в силу ст.. 70 ч.4 КК України.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали, а особам, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: