Справа № 357/1529/19
У Х В А Л А

08 лютого 2019 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника слідчого відділення поліції №1 Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене керівником Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000271, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31січня 2018 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

08 лютого 2019 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання заступника начальника слідчого відділення поліції №1 Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене керівником Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000271, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31січня 2018 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 04 січня 2019 року, близько 15 години 03 хвилин ОСОБА_5 , за попередньою змовою із особою, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження та перебувають на розгляді в Білоцерківському міськрайонному суді, знаходячись неподалік від «Аптеки низьких цін», що поряд із «Центральним ринком» по вул. Ярмарковій, 6 в м. Біла Церква Київської області, повторно, умисно з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, діючи узгоджено, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, відчинив багажне відділення автомобіля марки «ВАЗ 2104», д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_8 , звідки дістав упаковку дитячих памперсів марки «ДАДА junior5», вартістю 209 гривень, та пляшку миючого засобу марки «САМА Сантрі (лимон)», ємністю 1 л, вартістю 34 гривні 18 копійок, та в подальшому передав їх особі, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження та перебувають на розгляді в Білоцерківському міськрайонному суді. В подальшому особа, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження та перебувають на розгляді в Білоцерківському міськрайонному суді, відійшов на безпечну відстань, з метою зникнути з місця вчинення злочину. Вказаними діями ОСОБА_5 та особа, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження та перебувають на розгляді в Білоцерківському міськрайонному суді, намагались завдати потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 243 гривні 18 копійок.

Однак злочин не довели до кінця з причин які не залежали від їх волі, так як були помічені сторонніми особами, а саме ОСОБА_9 , котрий в викликав працівників поліції, які прибувши на місце події затримали особу, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження та перебувають на розгляді в Білоцерківському міськрайонному суді, а ОСОБА_5 , в свою чергу, помітивши працівників поліції зник у невідомому напрямку.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, з середньо-технічною освітою, розлучений, не працюючий, без місця реєстрації, проживаючий зі слів останнього за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) 06 листопада 1990 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 206 КК України (в редакції 1960 року) до 1 року позбавлення волі, в силу ст. 25 КК України (в редакції 1960 року) засуджений умовно-достроково з обов`язковим залученням до праці. 24 травня 1991 року повернений в місця позбавлення волі на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя на строк 11 місяці, звільнений 21 березня 1992 року по відбуттю строку покарання;

2) 19 липня 1995 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 81, ст. 44, ч. 1 ст. 229-6, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 15 вересня 1997 року на підставі ст. 5 ЗУ «Про амністію» від 26 червня 1997 року;

3) 13 серпня 1999 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 229-6 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 45 КК України (в редакції 1960 року) звільнений від відбуття покарання на іспитовий строк терміном 2 роки;

4) 04 грудня 2012 року Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання на іспитовий строк терміном 2 роки;

5) 25 червня 2004 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 129, ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі. В силу ст. 71 КК України додане невідбуте покарання від 04 лютого 2002 року та враховано 8 років 6 місяців позбавлення волі. По визначенню Апеляційного суду м. Києва від 14 жовтня 2004 року вирок відмінено на додатковий розгляд. Засуджений Голосіївським районним судом м. Києва 12 грудня 2005 року за ч. 2 ст. 121, ст. 69, ч. 1 ст. 129, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі в силу ст. 71 КК України призначено покарання по вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2002 року строком на 4 роки 2 місяці позбавлення волі;

6) 31 січня 2014 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт;

7) 20 січня 2015 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 121, ст. 71 КК України до 6 місяців арешту, звільнений 20 липня 2015 року;

8) 02 березня 2015 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 389, ст. 71 КК України до арешту строком на 3 місяці 12 діб;

9) 27 вересня 2018 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання строком на 1 рік;

10) 30 листопада 2018 року до Білоцерківського міськрайонного суду направлено обвинувальний акт по кримінальному провадженню за №0002725 від 15 червня 2018 року за ознаками злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, -

07 лютого 2019 року за наявності достатніх доказів ОСОБА_5 письмово повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитаний, в якості підозрюваного, ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, винним себе визнав повністю.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення є:

1) Протокол огляду місця події від 04 січня 2019 року;

2) Протокол огляду предметів від 05 січня 2019 року (упаковка дитячих памперсів марки «ДАДА junior5» та пляшка миючого засобу марки «САМА» Сантрі(лимон), ємністю 1 л.);

3) Протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 05 січня 2019 року;

4) Протокол огляду предметів від 08 січня 2019 року (відеозапис з камер спостереження магазину «Продукти-625»(ТОВ «АТБ-маркет») від 04 січня 2019 року, що знаходиться на оптичному СD-диску);

5) Протокол огляду предметів від 08 січня 2019 року (відеозапис з камер спостереження магазину «Антенка» від 04 січня 2019 року, що знаходиться на оптичному СD-диску)

6) Протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 08 січня 2019 року;

7) Протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 09 січня 2019 року;

8) Протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 08 січня 2019 року;

9) Протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 11 січня 2019 року;

10) Протоколи пред`явлення для впізнання за фотознімками ОСОБА_9 від 11 січня 2019 року;

11) Протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 11 січня 2019 року;

12) Протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 23 січня 2019 року;

13) Протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_14 від 30 січня 2019 року;

14) Протокол допиту підозрюваного ОСОБА_15 від 30 січня 2019 року;

15) Протокол проведення слідчого експерименту з ОСОБА_9 від 31 січня 2019 року;

16) Іншими доказами, отриманими під час проведення слідчих дій у кримінальному провадженні.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченою ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, що являється злочином середньої тяжкості, за який передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі до п`яти років.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання виникнення ризиків, передбачених у цій статті.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри особи у вчиненні злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

У відповідності до ст. 181 КПК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який чинним КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Також метою застосування запобіжних заходів є запобігання спробам вчинили дії, до яких зокрема, у відповідності з п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України належать спроби переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Під час досудового розслідування встановлено достатньо підстав вважати, що ризики, які передбачені ч. 1 ст.177 КПК України, є обґрунтованими.

Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 вчинив нові умисні злочини проти власності середньої тяжкості, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років. Крім цього, ОСОБА_5 на даний час не працевлаштований, немає постійного джерела доходів,міцних соціальних зв`язків та негативно характеризується за місцем проживання. Після вчинення злочину залишив місце його вчинення та переховувався від органу досудового розслідування з метою уникнення ним відповідальності.

Ризик незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 протягом тривалого часу, особисто знайомий із свідком по даному кримінальному провадженні ОСОБА_14 , може здійснювати на нього психологічний тиск з метою надання органу досудового розслідування неправдивих показів та як наслідок уникнення від кримінальної відповідальності.

Ризик вчиняти інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 має не зняті та не погашені судимості за вчинення умисних злочинів проти власності та у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Крім того, встановлено, що 27 листопада 2018 року щодо ОСОБА_5 по матеріалам кримінального правопорушення №0002725 від 15 червня 2018 року, обвинувальний акт у якому 30 листопада 2018 року скеровано до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, терміном до 27 січня 2019 року застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, під час дії якого ОСОБА_5 вчинив новий умисний злочин проти власності.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, на шлях виправлення не став, не працевлаштувався, постійного джерела доходів не має, інкриміновані йому діяння вчинив з корисливих мотивів, змінювати свій спосіб життя не намагається, тому є підстави стверджувати, що останній схильний до їх вчинення та може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Зважаючи на тяжкість вчиненого злочину, то запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, не здатен забезпечити дієвість кримінального провадження.

Окрім цього, в даному випадку є неможливими застосування запобіжного заходу в виді особистої поруки з огляду на відсутність осіб, які б відповідали вимогам ст. 180 КПК України, які можуть бути поручителями.

В судовому засіданні прокурор вимоги даного клопотання підтримала, зазначивши, що стосовно підозрюваного існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, просила обрати домашній арешт у нічний час доби з 20.00 години вечора до 08.00 години ранку наступного дня.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував, щодо обрання міри запобіжного заходу у виді домашнього арешту, просив обрати не цілодобовий домашній арешт.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував щодо обрання запобіжного заходу в нічний час доби.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін, дослідивши додані до клопотання матеріали та докази, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 1 ст.177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Інкримінований ОСОБА_5 злочин, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, за який передбачається покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Враховуючи тяжкість злочину та особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що є достатньо підстав вважати про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, з високим ступенем ймовірності того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, та вбачає достатність правових підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби, що для забезпечення виконання ним процесуальних рішень є достатнім заходом забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 184, 193-194, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання заступника начальника слідчого відділення поліції №1 Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене керівником Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000271, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31січня 2018 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньо-технічною освітою, розлученого, не працюючого, без місця реєстрації, проживаючого зі слів останнього за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 06 листопада 1990 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 206 КК України (в редакції 1960 року) до 1 року позбавлення волі, в силу ст. 25 КК України (в редакції 1960 року) засуджений умовно-достроково з обов`язковим залученням до праці. 24 травня 1991 року повернений в місця позбавлення волі на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя на строк 11 місяці, звільнений 21 березня 1992 року по відбуттю строку покарання;

2) 19 липня 1995 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 81, ст. 44, ч. 1 ст. 229-6, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 15 вересня 1997 року на підставі ст. 5 ЗУ «Про амністію» від 26 червня 1997 року;

3) 13 серпня 1999 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 229-6 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 45 КК України (в редакції 1960 року) звільнений від відбуття покарання на іспитовий строк терміном 2 роки;

4) 04 грудня 2012 року Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання на іспитовий строк терміном 2 роки;

5) 25 червня 2004 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 129, ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі. В силу ст. 71 КК України додане невідбуте покарання від 04 лютого 2002 року та враховано 8 років 6 місяців позбавлення волі. По визначенню Апеляційного суду м. Києва від 14 жовтня 2004 року вирок відмінено на додатковий розгляд. Засуджений Голосіївським районним судом м. Києва 12 грудня 2005 року за ч. 2 ст. 121, ст. 69, ч. 1 ст. 129, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі в силу ст. 71 КК України призначено покарання по вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2002 року строком на 4 роки 2 місяці позбавлення волі;

6) 31 січня 2014 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт;

7) 20 січня 2015 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 121, ст. 71 КК України до 6 місяців арешту, звільнений 20 липня 2015 року;

8) 02 березня 2015 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 389, ст. 71 КК України до арешту строком на 3 місяці 12 діб;

9) 27 вересня 2018 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання строком на 1 рік;

10) 30 листопада 2018 року до Білоцерківського міськрайонного суду направлено обвинувальний акт по кримінальному провадженню за №0002725 від 15 червня 2018 року за ознаками злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на два місяці до 08 квітня 2019 року в межах строку досудового розслідування.

Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щоденно, в період з 20:00 години вечора до 08:00 години ранку наступного дня, залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати до слідчого СВ Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві прокурора та суду за першою вимогою.

Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ст. 139 КПК України, якщо підозрюваний, щодо якого здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виконання ухвали доручити органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, відповідно до ст.181 КПК України.

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу покласти на органи внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк дії ухвали до 08 квітня 2019 року та вона підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддяОСОБА_1