У Х В А Л А
25.04.2019 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
із участю: - секретаря ОСОБА_4 ,
- прокурора ОСОБА_5 ,
- потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
- представників потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
- обвинуваченого ОСОБА_10 ,
- захисника ОСОБА_11 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Жмеринці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000529 від 07.12.2017 року, по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
УСТАНОВИВ :
11.04.2019 року до Жмеринського міськрайонного суду надійшов змінений прокурором обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000529 по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, що визначає потребу здійснення судового провадження спочатку колегіальним складом суду, який у зв`язку з цим був визначений протоколом автоматизованого визначення складу колегії суддів від 11.04.2019 року.
Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 11.04.2019 року призначено підготовче судове засідання по даному кримінальному провадженні.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, посилаючись на відсутність підстав закриття провадження та повернення обвинувального акту прокурору, а також визначення іншої підсудності. В судове засідання просив викликати прокурора, обвинуваченого, захисників, потерпілих, їх представників, а також свідків за переліком реєстру матеріалів досудового розслідування.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх представники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтримали позицію прокурора та не заперечили щодо призначення судового розгляду.
Захисник ОСОБА_11 , яку підтримав обвинувачений ОСОБА_10 , заявила клопотання про повернення обвинувального акту, обґрунтувавши його тим, що обвинувальний акт складений з порушенням ст.291 КПК України. Вважає невідповідним обвинувальний акт статусу офіційного документу, оскільки за наслідком затвердження прокурором нескріплення його печаткою є порушенням вимог щодо реквізитів офіційного документу. Зауважила, що в контексті примітки до ст.358 КК України під офіційним документом слід розуміти документ, що містить зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднання громадян, юридичних осіб, незалежно від форм власності та організаційно-правових форм, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити, тому саме підписання й затвердження обвинувального акту прокурором та скріплення його підпису печаткою надає цьому документу статус офіційного і свідчить про належний нагляд за досудовим розслідуванням. Щодо невідповідності обвинувального акту вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України зазначила, що підставою зміни кваліфікації відповідно до обвинувального акту було вказано висновок судово-медичної експертизи №1-к від 05.03.2019 року, а саме: смерть загиблого ОСОБА_12 настала від закритої черепно-мозкової травми, яка ускладнилась набряком та дислокацією головного мозку. Цей висновок експерта не було досліджено в судовому засіданні. Відомості про кримінальне провадження №0000529 було внесено 07.12.2017 року до ЄРДР за ч.1 ст. 115 КК України, однак, під час досудового розслідування кваліфікація злочину була змінена з ч.1 ст.115 КК України на ч.2 ст.121 КК України, за ознаками спричинення тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до смерті. Підставою такої перекваліфікації та винесення обвинувального акту за ч.2 ст.121 КК України став висновок судово-медичної експертизи від 09.01.2018 року №138, у якому зазначено, що смерть ОСОБА_12 настала від закритої черепно-мозкової травми на тлі алкогольної інтоксикації, що ускладнилась набряком головного мозку. У зміненому обвинувальному акті від 29.03.2019 року зазначено, що підставою для зміни кваліфікації дій ОСОБА_10 з ч.2 ст.121 КК України на ч.1 ст.115 КК України став висновок комісійної судово-медичної експертизи, згідно якого одне з тверджень експерта у висновку №21/138тр-17 від 09.02.2018-23.03.2018 року, тобто у висновку додаткової судово-медичної експертизи, носить характер припущення. 12.04.2018 року під час досудового розслідування слідчим за погодженням з прокурором було змінено раніше повідомлену підозру з ч.1 ст.115 КК України на ч.2 ст.121 КК України, зміна якої не обґрунтовувалась наявністю у матеріалах провадження висновку додаткової судово-медичної експертизи від 09.02.2018-23.03.2018 року №21/138тр-17. Сторона обвинувачення здійснила перекваліфікацію на підставі доводів, зазначених у самому першому висновку судово-медичної експертизи від 09.01.2018 року №138, тому перекваліфікація здійснена за власною ініціативою слідства, стороною захисту ніяких клопотань щодо зміни кваліфікації на досудовому слідстві не заявлялось. 29.03.2019 року фактично на стадії завершення судового слідства, після дослідження всіх наявних доказів, через рік розгляду справи, прокурором знову змінене обвинувачення з ч.2 ст.121 КК України на ч.1 ст.115 КК України. Підставою до зміни кваліфікації став висновок комісійної судово-медичної експертизи від 05.03.2019 року №1к, у якому експертами висунуте припущення, про те, що одне з тверджень експерта у висновку додаткової судово-медичної експертизи від 09.02.2018-23.03.2018 року №21/138тр-17 носить характер припущення, тобто, ніяким чином комісією судмедекспертів не спростовувався жодний пункт самого першого висновку судово-медичної експертизи від 09.01.2018 року, який і був підставою до самостійної, за власною ініціативою слідства, зміни кваліфікації дій ОСОБА_10 з ч.1 ст.115 КК України на ч.2 ст.121 КК України. Висновок комісійної судово-медичної експертизи №1к, де нібито спростовується один з пунктів висновку додаткової судово-медичної експертизи, є припущенням за змістом, оскільки комісія експертів не спростувала вказаний пункт, а зазначила що він є припущенням. Також відповідно до досліджених доказів ОСОБА_10 та ОСОБА_12 не перебували у неприязних стосунках, навпаки, ОСОБА_10 безпосередньо перед подією за власний рахунок купував горілку для спільного розпивання з останнім. Нанесенню тілесних ушкоджень передували дії ОСОБА_12 , які ОСОБА_10 сприйняв як загрозу життю, тобто нанесення йому тілесних ушкоджень не було безпричинним. Доводів, які б спростовували це, у справі немає. Тому просила повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки він не відповідає вимогам передбаченим ст.291 КПК України. Також у разі призначення судового розгляду заявила клопотання про забезпечення прокурором явки свідків в судове засідання та просила викликати судово-медичних експертів, які проводили експертизи.
Прокурор стосовно повернення обвинувального акту заперечив, вважаючи таке клопотання сторони захисту необгрунтованим. Вказав, що закон містить вичерпний перелік вимог до обвинувального акту, які зазначаються в ст.291 КПК України, серед яких відсутні посилання на обов`язковість офіційного документу та наявність печатки в обвинувальному акті. Щодо належності чи неналежності підписів на обвинувальному акті, зауважив про дію принципу змагальності сторін, тому якщо сторона захисту вважає підписи неналежними, то вона має це довести, а не посилатися на власні домисли і висловлювати свої сумніви. Оцінка правильності кваліфікації злочину вирішується в ході судового розгляду, за результатом дослідження доказів та встановлення обставин, які підлягають доказуванню. Вказав, що згідно принципу диспозитивності сторони у кримінальному провадженні є вільними у використанні своїх прав і обов`язків та законом також не обмежено кількість разів зміни обвинувачення прокурором, що є його правом. Зміна обвинувачення була проведена на підставі експертизи, яка була проведена вже в ході судового розгляду, тому сторона обвинувачення не володіла і не могла об`єктивно володіти цими відомостями на стадії досудового розслідування чи судового розгляду до цього часу, тому обвинувачення і не змінювалося заздалегідь. З викладених обґрунтувань просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі даного обвинувального акту.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх представники ОСОБА_9 і ОСОБА_8 підтримали позицію прокурора, остання вказала що під час судового розгляду кримінального провадження ними теж неодноразово заявлялись клопотання про перекваліфікацію злочину, однак постановою слідчого їм було відмовлено у їх задоволенні.
Інших клопотань сторонами не заявлено.
Заслухавши думки сторін, вивчивши матеріали судового провадження суд доходить наступного.
Відповідно до вимог ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:
1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;
2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;
3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;
4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;
5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;
6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.
Згідно вимог ч.1 ст.315 КПК України підготовка до судового розгляду проводиться судом, лише якщо не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч.3 ст.314 КПК України.
Так, отриманий наразі на розгляд суду змінений обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000529 від 07.12.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, складений прокурором 29.03.2019 року, загалом відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Суд визнає безпідставними твердження сторони захисту про невідповідність обвинувального акту статусу офіційного документу з підстав відсутності печатки на скріплення підпису прокурора, оскільки такої вимоги щодо наявності саме печатки не передбачено положеннями ст.291 КПК України та рештою положень Кримінального процесуального кодексу України, лише внаслідок невідповідості яким обвинувальний акт може бути повернутий прокурору. Правовий висновок Верховного Суду України у постанові від 09.07.2015 року У справі №5-50кс15, на який послалася захисник у своєму клопотанні, передбачає потребу суду керуватись певними критеріями при встановленні ознак офіційного документа, власне, як предмета злочину, проте, не будь-якого офіційного документу. Втім навіть наведений у вказаній постанові касаційного суду перелік цих критеріїв передбачає складання документу за встановленою законом формою, суто якій з викладених вище підстав обвинувальний акт цілком відповідає.
Також суд визнає неаргументованими твердження сторони захисту щодо неповноти викладення в обвинувальному акті обставин кримінального правопорушення, оскільки дослідженням обвинувального акту судом встановлено достатність та повноту відомостей, які згідно вимог кримінально процесуального законодавства повинні міститись в обвинувальному акті, серед іншого викладення часу, безпосередніх дат, місця та способу вчинення кримінального правопорушень, форми вини та мети його вчинення, правової кваліфікації тощо, визначаючи достатню можливість захисту від пред`явленого обвинувачення із зіставленням фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
Така думка суду достатньо узгоджується із правовою позицією, що висловлена у постанові Верховного Суду України від 24.11.2016 року в справі №5-328кс16.
З урахуванням наведеного суд не вбачає достатніх та грунтовних підстав для повернення обвинувального акту прокурору, а тому у задоволенні даного клопотання сторони захисту слід відмовити.
У зв`язку з цим, а також з огляду на ненадходження до суду угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.468-475 КПК України, невстановлення підстав для закриття кримінального провадження та для направлення обвинувального акту для визначення іншої підсудності, кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду.
Сторонами не заперечено щодо здійснення судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Існують визначені законом підстави, за яких не складається досудова доповідь.
Подані потерпілими цивільні позови за формою та змістом відповідають вимогам позовної заяви, мають безпосереднє відношення до обставин цього кримінального правопорушення, а тому їх слід прийняти до розгляду в межах даного судового провадження, визнавши потерпілих цивільними позивачами, а обвинуваченого цивільним відповідачем.
Заявлені прокурором свідки, а також судові експерти за клопотанням сторони захисту підлягають виклику в судове засідання.
Враховуючи викладене, керуючись ст.291, 314, 371, 372 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
Визнати потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 цивільним позивачами.
Визнати обвинуваченого ОСОБА_10 цивільним відповідачем.
У задоволенні клопотання сторони захисту про повернення прокурору обвинувального акту стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 відмовити.
Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області на 11 годин 00 хвилин 03.05.2019 року.
Розгляд кримінального провадження здійснювати колегіально у складі трьох суддів.
В судове засідання до Жмеринського міськрайонного суду викликати прокурора, обвинуваченого, захисників, потерпілих та їх представників, свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_12 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , а також експертів ОСОБА_29 та ОСОБА_30 .
Ухвала суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді