Справа №718/1755/18
Провадження №1-кп/718/107/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2019 року Кіцманський районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
номер кримінального провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000089 від 18.12.2012 року,
про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, раніше не судимого, військовозобов`язаного, мешканця АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.127, ч.2 ст.146 КК України
з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кіцмань вказане кримінальне провадження,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з обвинувальним актом, складеним заступником начальника ВП начальником СВ Заставнівського ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 та 14.06.2018 року затвердженим прокурором Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , 03.09.2007 року біля 18:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на території Чеської Республіки, в обласному центрі Мельника в с.Дріжінов,16 знаходячись в одному із кабінетів фірми «Далекс Трейд», усвідомлюючи кримінально каране значення своїх дій, умисно, протиправно, незаконно, попередньо вступивши в злочинну змову із ОСОБА_9 , протягом чотирьох годин, позбавили волі ОСОБА_10 , що полягало в зв`язуванні липкою стрічкою рук та ніг ОСОБА_10 , а також заклеюванні його роту липкою стрічкою, таким чином не давши йому можливості залишити приміщення кабінету, де він перебував, щоб змусити останнього зізнатися в крадіжці майна із вищевказаної фірми.
Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.146 КК України, як незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Під час вчинення вищевказаних дій ОСОБА_5 застосував фізичну силу до ОСОБА_11 , що полягало в нанесенні удару столярним молотком по пальцям лівої ноги, намаганні засунути викрутку, під нігті на руці, вдарянням головою об землю, в той час коли потерпілий ОСОБА_12 лежав на підлозі, завданні двох ударів долонею по обличчі. Після чого двічі вдягав на нього спальний мішок, коли той був зв`язаний, та спробував прищепити йому щипцями пальці на руках. В ході чого близько 6-7 разів затикали йому рот кляпом. Крім того впродовж чотирьох годин позбавлення волі ОСОБА_5 прикладав до голови потерпілого ОСОБА_11 пістолет з метою його залякування та одержання зізнання у вчиненні крадіжки.
Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_12 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: саден на обличчі, на обох зап`ястях рук, на шиї, 1-3-ому пальцях лівої ступні; гематоми на 3-ому пальці лівої китиці, які згідно висновку експерта №250-Мд від 31.08.2016 року відносяться: до розряду легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.127 КК України, тобто катування - умисне заподіяння фізичного болю, фізичного страждання шляхом нанесення побоїв, інших насильницьких дій, з метою примусити потерпілого, а саме отримати від нього всупереч його волі, визнання дій у скоєнні яких він підозрюється, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , після роз`яснення суті обвинувачення, свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень не визнав, заперечив своє відношення до вчинення будь-яких насильницьких дій щодо ОСОБА_12 . Надав покази про те, що того дня (точної дати не пам`ятає) він перебував на території фірми «Далекс Трейд», в офісі та розмовляв із ОСОБА_13 про крадіжки на фірмі, які той заперечував. Розмова була емоційна, вони штовхались, сварились, потім до них приєднавши ОСОБА_14 . Срнка наніс йому кілька ударів, один з яких в лице. Він вийшов, а коли через 5 хвилин повернувся до офісу, то ОСОБА_13 вже націлював на нього пістолет. Він не знає звідки у ОСОБА_11 взявся пістолет. Він почав утікати, а ОСОБА_13 його наздоганяти. Він зателефонував ОСОБА_15 , який в той час перебував з його автомобілем Крайслер, щоб його забрав. Після чого він був затриманий поліцією. Таким чином, ніяких ударів ОСОБА_13 він не наносив, фізично не забороняв йому виходити із приміщення офісу, про його сина ОСОБА_16 він нічого не знає. Також зазначив, що у нього була така ж запальничка як і ОСОБА_11 , у нього помилково вилучили запальничку. Під час досудового слідства в Чеській Республіці у них трьох: у нього, у ОСОБА_17 та ОСОБА_18 був один адвокат, послуги якого оплачував ОСОБА_19 і адвокат говорив їм як надавати покази , щоб ОСОБА_19 отримав найм`якіше кримінальне покарання, оскільки у нього була вагітна дружина і вони не хотіли нашкодити. Подальший план адвоката полягав в тому, що він із ОСОБА_17 просто покинуть територію Чеської Республіки, адже заборони виїзду з країни в них не було. А тому він в 2008 році із Чеської Республіки поїхав на України, потім в Росію, повернувся знов на Україну, рушив до Італії, а вже починаючи з 2009 року перебував весь час у Французькій Республіці.

А умислу ухилятись від слідства у нього не було. Він на законних підставах перебував на території Франції, а в 2012 році він розпочав процедуру виготовлення документів для постійного місця проживання у Франції, він добровільно надав згоду на те, щоб відносно нього скеровувались запити про притягнення його до кримінальної відповідальності в Україні, і за результатами було виявлено, що він в 2010 році в Україні оголошений в розшук. Після цього в період з червня 2012 року по 07.01.2015 року він перебував під судовим контролем у Франції, який не порушував, з`являючись кожного тижня до поліції, жодного разу обов`язків не порушував, а з січня 2015 року, постановою суду йому змінено судовий контроль та зобов`язано з`являтись до поліції кожного місяця, що і він виконував належним чином, аж до моменту його екстрадиції в грудні 2017 року на Україну.
Під час досудового слідства в Чеській Республіці, а також в 2017 року після екстрадиції в України, він надавав частково визнавальні показання, однак вчинене це було спочатку, щоб вигородити ОСОБА_20 , а згодом в 2017 році, так як, на його думку, вже сплинули строки притягнення його до кримінальної відповідальності і його покази не матимуть ніякого значення.
Судом ухвалено розгляд даної справи проводити за відсутності потерпілого ОСОБА_12 громадяни Словацької Республіки, який відсутній за адресою проживання, встановити його місцезнаходження неможливо, згідно листа Міністерства Юстиції України від 27.11.2018 року № 2052-62-18/12.1/10, наданого на виконання запиту Кіцманського районного суду про міжнародну правову допомогу. (а.с.239).
Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї провини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, його вина у вчиненому підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, наданими стороною обвинувачення, тобто матеріалами кримінальної справи № ORME-2762/ТС-70-2007, отриманої з Чеської Республіки в порядку перейняття , а саме:
Протоколом заява про кримінальний злочин від 04.09.2007 року, згідно якої потерпілий ОСОБА_12 детально описав протиправні дії, які вчинялись обвинуваченим ОСОБА_5 відносно нього, та які полягали в нанесенні ударів по голові, киянкою по пальцях ніг, зв`язуванні та намаганні засунути викрутку під нігті з метою зізнання в крадіжках. (а.с.5-7 матеріали кримінального провадження том2)
Довідкою медичного обстеження потерпілого ОСОБА_12 від 04.09.2007 року, згідно якого у потерпілого виявлено гематоми, некроточива екскоріація обох зап`ястів. (а.с.10 матеріали кримінального провадження том2)
Протоколом допиту свідка-потерпілого ОСОБА_12 від 24.10.2007 року , показання якого співпадають із описаними ним в заяві про злочин подіями від 04.09.2007 року. Так , згідно наданих показань, 03.09.2007 року біля 17год.40 хв. ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та пан ОСОБА_14 , перебуваючи на території Чеської Республіки, в обласному центрі Мельника в с.Дріжінов,16 знаходячись в одному із кабінетів фірми «Далекс Трейд», погрожували йому фізичною розправою, при цьому ОСОБА_23 погрожував йому пістолетом, прицілюючись в голову. ОСОБА_24 та ОСОБА_23 його зв`язали та прив`язали до козельця (крісла). Пан ОСОБА_14 був присутній однак фізично до цього не втручався. ОСОБА_23 столярською киянкою бив його по пальцях лівої ноги, при цьому попав 1 раз, спробував засунути йому викрутку під ніготь, головою бив об підлогу та надавав 2 ляпаси. ОСОБА_23 двічі засував його до спального мішка і при цьому хтось давав йому стусани. ОСОБА_23 пробував щипцями скубати пальці правої та лівої руки. ОСОБА_23 та ОСОБА_24 вкладали йому кляп до рота. ОСОБА_24 проливав його ноги холодною водою. Після чого бив киянкою по пальцях. ОСОБА_24 пробував вколоти виверткою до бедра, коли він ще не був прив`язаний і при цьому був присутній пан ОСОБА_14 , однак він зумів вивернутись. Пан ОСОБА_14 був присутній коли його зв`язували, час від часу виходив з кабінету, а коли повертався то запитував про крадіжки , при цьому хтось з українців витягували кляп з рота. Близько 23 год., коли нікого не було поряд в кабінеті, йому вдалося вивільнитись із спального мішка, липучу стрічку на руках і ногах він перетер об кут стіни. На столі він виявив свій телефон та пістолет, яким йому погрожував ОСОБА_23 . Він увімкнув телефон та спробував набрати номер 158, йому це вдалося з другої спроби, він назвав адресу нападу на нього. Під час цього до приміщення увійшов ОСОБА_23 , він наставив на нього зброю, яку знайшов на столі, на що ОСОБА_23 налякався та почав втікати. Він побіг за ОСОБА_23 , під час цього він помітив пана ОСОБА_25 , який телефонував, він попросив у нього телефон і він знову подзвонив на номер 158 та передав усю інформацію черговому оператору, при цьому він вже відступав з території. (а.с.16-20 матеріали кримінального провадження том2)
Протоколом огляду місця події від 04.09.2007 року, офісу фірми «Далекс Трейд», що на території Чеської Республіки, в обласному центрі Мельника в с.Дріжінов,16, згідно якого виявлено та вилучено пустий рулон від липкої стрічки, шматки липкої стрічки, а також мокрий килим, на який вказував в своїх показаннях потерпілий ОСОБА_12 . Зазначено, що після цього техніком було зроблено фото фіксацію. (а.с.27-31 матеріали кримінального провадження том2)
Як вбачається із пояснень до фото документації, під номером 35-38 містяться фото, виготовлені техніком, із зображенням кабінету, де потерпілий був зв`язаний, №45-46- вид на частину липкої стрічки з волоссям потерпілого, №47 вид на інструменти, котрі начебто злочинці використовували для мордування , №48 вид на частину промоченого килиму, №52-62 вид на потерпілого з наявними на його тілі слідами з липкою стрічкою, а також одержаними тілесними ушкодженнями №66 вид на слід №6- газовий пістолет, котрий потерпілий передав патрульній службі поліції. (а.с.18- 36 матеріали кримінального провадження том1)
Диском, який був наданий керівником чеської поліції в Мєльнику з лінії 158, було встановлено, що в першому виклику на номер 158 потерпілий повідомляє оператору про викрадення сина українцями і з наступного виклику видно, що телефонує потерпілий.
Протоколом допиту обвинуваченого ОСОБА_26 від 05.09.2007 року, який надав покази про те, що 03.09.2007 року біля 17 год.20 хв. коли на території фірми, в своєму кабінеті він розмовляв із ОСОБА_13 щодо крадіжок на його фірмі, до кабінету зайшов ОСОБА_23 та сказав, що сам поговорить із потерпілим. Згодом він побачив, що до офісу пішов і обвинувачений ОСОБА_17 . Він вийшов, при цьому сказав ОСОБА_24 піти погуляти з сином потерпілого ОСОБА_16 , який був з батьком. Коли він повернувся до кабінету, то побачив, що ОСОБА_27 лежить зв`язаний без взуття за допомогою липкої стрічки навкруг шиї та ніг, руки його були за спиною , рот також був заклеєний. Він здивувався таким діям ОСОБА_23 , був шокований. адже вони були друзями, наказав йому зняти кляп з рота. Далі він його не розв`язував , так як боявся, що б потерпілий на них не напав та не втік до приїзду поліції. Після цього він таки почув зізнання в крадіжці від ОСОБА_13 . Після цього він з ОСОБА_23 вийшли з кабінету та розійшлися, щоб викликати поліцію, при цьому він не знав як пояснити поліції, чому ОСОБА_23 зв`язав ОСОБА_13 . Через деякий час він почув страшний лемент та побачив, як ОСОБА_23 втікає, а за ним біжить ОСОБА_13 з пістолетом геть із території, ОСОБА_13 цілився також і в нього, погрожуючи, що викличе поліцію, при цьому він кудись дзвонив. (а.с.69-74 матеріали кримінального провадження том2)
Протоколом про видачу (відібраної) речі від 04.09.2007 року у обвинуваченого ОСОБА_5 бензинової запальнички «Zippo», серії «J», вир. 2002 р., як речі важливої для кримінального провадження, про зникнення якої повідомив власник потерпілий ОСОБА_12 . (а.с.99 матеріали кримінального провадження том2)
Офіційними записами про пояснення відповідно до ст. 158 п.5 КПК , свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , які підтвердили ту обставину, що на території фірми «Далекс Трейд» відбувались крадіжки, зникали речі ОСОБА_26 та в тих крадіжках підозрювали ОСОБА_32 . Свідок ОСОБА_33 пояснив, що 03.09.2007 року на протязі 19 год. -21 год. він перебував в ресторані с.Дріжінов, бачив, як ОСОБА_34 сив в автомобілі Крайслер разом із дитиною,віком 3-4 роки. Потім ОСОБА_24 хтось зателефонував у він поїхав до «Далекс Трейд». Перед воротами фірми стояв п.Гишка, ОСОБА_35 , казали, що ОСОБА_27 на них напав. Свідок ОСОБА_36 пояснив, що того дня біля 21 год. він перебував вприміщенні своєї кузні, що поряд із «Далекс Трейд». Коли до нього постукав ОСОБА_27 , попросив телефон та показав гематому на руці, при цьому він мав в руці пістолет. Отримавши телефон назад, він побачив, що ОСОБА_27 телефонував на номер 158. (а.с.102-122 матеріали кримінального провадження том2)
Офіційним записом поліції Чеської Республіки, обласне управління Мєльник, Служба кримінальної поліції та розслідування від 04.09.2007 року ст.прап.Ветешнік, мол.прап.Міхньо, з якого вбачається , що на підставі телефонного повідомлення був висланий патруль ООП Войковіце до с.Дріжінов з причин насильницьких дій. У період приїзду на місце у 21 год. 45 хв. патруль вилучив газовий пістолет марки «Dlow Magnum F92» із однією обоймою та 8 патронами. Їх патрулю передав потерпілий (слід №6-балістика). У потерпілого навколо шиї була стягнена липка стрічка (речовий слід №5). При опитанні потерпілого було з`ясовано, що у нього відібрали гаманець, документи та особисті речі, що зберігались в рюкзаку, та знаходились в кабінетах. Усі ці речі на місці були передані потерпілому. Одну річ, котру потерпілий і наділі не міг знайти , була запальничка, котру мав у себе один із обвинувачених. На підставі цього з`ясування запальничку у нього було відібрано. (а.с.125-126 матеріали кримінального провадження том 2)
Висновком експертизи в галузі балістики від 01.10.2007 року , згідно якого пістолет марки «Dlow Magnum F92», калібр 9мм РАК, вир. № НОМЕР_1 шт. відповідної обойми. Зброя дієздатна та з неї можна стріляти. Йдеться про експансивну зброю, котра відповідно до зак. №119/2002 відноситься до зброї категорії D, тобто ця зброя вільного продажу дієздатним повнолітнім особам. 8 штук бойових патронів німецького виробництва, марки Wadi, калібр 9 мм РА повністю дієздатні. Всі патрони були вистріляні при перевірці. (а.с.129-130 матеріали кримінального провадження том2)
Постановою органів Поліції Чеської Республіки, Служби кримінальної поліції та розслідування Мєльник, 04.09.2007 року було відповідно до ст.160 п.1 КПК порушено кримінальну справу № ORME-2762/ТС-70-2007 проти обвинувачених ОСОБА_37 та ОСОБА_38 за кримінальний злочин «вимагання» відповідно до ст.235 п.1,2літ.b),c) КК у співучасті відповідно до ст.9 п.2 КК. Постанову про порушення кримінальної справи було обом обвинуваченим вручено 04.09.2007 року. (а.с.141-143 матеріали кримінального провадження том2).
У рамках доповнення слідства шляхом міжнародної поліцейської співпраці було з`ясовано , що обвинувачений ОСОБА_39 та ОСОБА_17 знаходяться поза територією Чеської Республіки, а саме на території України, тому було прийнято рішення 18.12.2008 року про передачу кримінальної справи до держави походження обвинувачених України, у зв`язку із чим кримінальне провадження на території Чеської республіки припинено з 29.04.2009 року (а.с.141-143 матеріали кримінального провадження том2).
Згідно постанови слідчого СВ Сихівського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_40 від 22.10.2009 року, закрито кримінальну справу, прийняту до провадження СВ Сихівським РВ 31.08.2009 року, порушену правоохоронними органами Чеської Республіки, відносно ОСОБА_41 , на підставі п.2 ст. 6 КПК України у зв`язку із відсутністю в його діях складу злочину. Підставою для закриття послужили свідчення свідків та ОСОБА_41 про те, що 03.09.2007 року він під час вчинення насильницьких дій щодо ОСОБА_11 перебував в ресторані із його сином сином ОСОБА_16 , в той час коли в приміщенні фірми залишились потерпілий, ОСОБА_39 та ОСОБА_19 . Повернувся тільки коли вже приїхали працівники поліції. (а.с.30-32 матеріали кримінального провадження том3).
Після цього, 07.12.2009 року до Заставнівського РВ УМВСУ в Чернівецькій області надійшли матеріали кримінального провадження із Чеської Республіки № ORME-2762/ТС-70-2007 та за результатами яких було порушено 25.12.2009 року кримінальну справу №Ж-090175 відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст. 189 КК України.
17 серпня 2010 року постановою начальника СВ Заставнівського РВ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_42 було притягнуто як обвинуваченого ОСОБА_5 і пред`явлено йому обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, згідно вимог КПК 1960 року, а 18.08.2010 року обвинуваченого ОСОБА_5 оголошено в розшук. (а.с.86, 92 том 3 матеріали кримінального провадження)
26.06.2012 року за КПК 1960 року ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді взяття під вартою, оскільки згідно форми циркуляру для оголошення особи у міжнародний розшук від 12.03.2012 року №118 ОСОБА_5 оголошений у міжнародний розшук. (а.с. 211 том 3 матеріали кримінального провадження).
В подальшому, згідно повідомлення керівника робочого апарату Укрбюро Інтерполу ОСОБА_43 від 25.06.2012 року, ОСОБА_5 було затримано 22.06.2012 року на території Франції, рекомендовано звернутись із запитом та пакетом екстрадиційних документів до Генеральної Прокуратури України. (а.с.207 матеріали кримінального провадження том 3).
Як вбачається із постанови від 07.01.2015 року Апеляційного суду Парижа перша слідча палата, клопотання про звільнення екстрадиція щодо ОСОБА_5 , враховуючи те, що з 14 червня 2012 року ОСОБА_39 не порушував вимоги судового контролю, а саме без дозволу не залишав територію французької метрополії, щотижнево з`являвся до поліції Бобіньї , а також до апеляційного суду. Враховуючи ці умови, суд може частково задовольнити позовну заяву з вимогою з`являтися до поліції кожного місяця. (а.с.100,101)
01.11.2017 року компетентними органами Французької Республіки задоволено запит про видачу ОСОБА_5 для притягнення останнього до кримінальної відповідальності.
15.12.2017 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України на території України та вручено підозру за ч.2 ст.189 КК України. (а.с.148-157 матеріали кримінального провадження том 4).
16.12.2017 року слідчим суддею Заставнівського районного суду Чернівецької області ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді взяття під вартою із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в сумі 68000 грн. (а.с.182-184 матеріали кримінального провадження том4).
27.01.2018 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри за ч.2ст.127, ч.2 ст.146 КК України. (а.с. 16,17,25-27 матеріали кримінального провадження том 5).
Як вбачається із висновку експерта №250-Е від 31.08.2016 року, проведено на підставі наданих матеріалів кримінальної справи №139-21093, медичних документів, відомих обставин справи, у ОСОБА_12 мали місце тілесні ушкодження у вигляді саден на обличчі, на обох зап`ястях рук, на шиї , на 1-3- ому пальцях лівої ступні, гематоми на 3-му пальці лівої китиці. Дані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів, або при ударах об такі, цілком можливо при обставинах, на які вказав ОСОБА_12 на досудовому розслідуванні, можуть відповідати терміну на 03.09.2007 року і відносяться до розряду легких тілесних ушкоджень. Кількість нанесених ударів ОСОБА_12 не менше чотирьох. Вище описані ушкодження не характерні для самовільного падіння з висоти власного зросту на тверду поверхню. (а.с.71-72 матеріали кримінального провадження том 4).
В судовому засіданні за клопотанням сторони захисту, допитувався з приводу даного судово-медичного висновку експерт ОСОБА_44 , який пояснив, що для проведення експертизи використовував тільки медичну документацію, яка зазначена у висновку та інших матеріалів не використовував, при цьому декілька відповідей на питання слідчого об`єднав в одне, так як такі були некоректно сформульовані, при тому надав відповіді на всі поставлені перед ним запитання , в тому числі і щодо механізму та локалізації тілесних ушкоджень.
Рішенням районного суду в Мєльнику від 24.06.2009 року, що набрав законної сили 09.09.2009 року, обвинуваченого ОСОБА_45 засуджено за параграфом 235, пункт 2 Кримінального кодексу (вимагання за співучасті) до тюремного ув`язнення строком на 2 роки, який був умовно призупинений на випробувальний термін 2х років.
Згідно мотивувальної частини рішення суду, ОСОБА_46 визнаний винний в тому, що 03.09.2007 року в с.Дріжінов на території фірми «Далекс Трейд», разом з особами, які знаходяться в розшуку ОСОБА_47 та ОСОБА_48 .Сорокою, маючи намір змусити потерпілого зізнатись в крадіжках, вчинили по відношенню до потерпілого ОСОБА_12 фізичне насильство, коли ОСОБА_17 та ОСОБА_39 зв`язали йому пластиковою стрічкою руки за спину, повалили його на землю, зняли взуття і по черзі били молотком по пальцях на лівій нозі, погрожуючи йому викруткою. Під час фізичних атак ОСОБА_14 вимагав від потерпілого зізнатись в крадіжках на фірмі і при цьому погрожував завдати шкоди здоровю та життю його неповнолітньому синові ОСОБА_49 . Потім ОСОБА_17 та ОСОБА_39 зв`язали руки та ноги потерпілого клейкою стрічкою та заклеїли рота, били головою об землю. ОСОБА_39 прикладав до голови потерпілого вогнепальну зброю і погрожував йому фізичною розправою. Потім голову жертви засунули в спальний мішок та пішли, жертві вдалось втекти з місця злочину і викликати поліцію Чеської Республіки.
В судовому засіданні районним судом в м.Мєльнику були зачитані свідчення обвинувачених ОСОБА_50 та ОСОБА_17 , які перебували в розшуку, разом з тим суд також взяв до уваги письмові свідчення потерпілого ОСОБА_51 від 24.10.2007 року , місце перебування якого не вдалося встановити. (а.с.104-109 матеріали кримінального провадження том 4).
Рішенням обласного суду в Празі, як суду апеляційної інстанції , 09.09.2009 році розглянув апеляцію обвинуваченого ОСОБА_26 проти рішення районного суду в Мєльнику від 24.06.2009 року та прийняв рішення про відхилення апеляційної скарги. При цьому вимоги апеляційної скарги в основному ґрунтувались на тому, що потерпілий ОСОБА_12 не був допитаний в суді першої інстанції. Згідно мотивувальної частини вказаного рішення суду, свідчення потерпілого багато в чому підтримуються виключно об`єктивними доказами щодо правдивості яких не виникає будь-яких сумнівів і тому суд першої інстанції покладався на них при з`ясуванні обставин справи, в той час як на думку суду апеляційної інстанції докази не потрібно доповнювати в спосіб, запропонований відповідачем тобто допитом потерпілого в ході судового процесу, а існуючі свідчення потерпілого адекватно і належним чином пояснюють справу. (а.с.110-112 матеріали кримінального провадження том 4).
Судом неодноразово викликався в якості свідка ОСОБА_52 , мешканець м.Львів, постановлялась ухвала про проведення його допиту в режимі відео конференції із Сихівським районним судом м.Львова, однак останній, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду справи в судове засідання не з`являвся, причини неявки суду не повідомляв. У зв`язку із чим судом застосовувався привід до зазначеного свідка, який виконаний не був у зв`язку із відсутністю за місцем проживання.
Отже, суд вичерпав всі можливості організації прибуття та допиту вказаного свідка ОСОБА_53 в залі суду. В результаті прокурор в судовому засіданні відмовився від поданого раніше клопотання про виклик та допит зазначеного свідка обвинувачення.
Разом з тим, аналіз вищенаведених доказів в сукупності, їх дослідження та перевірка - як то вище зазначених матеріалів та доказів кримінального провадження, отриманих у порядку перейняття з Чеської Республіки відповідно «Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах», 1993 року, письмові свідчення ОСОБА_12 дають суду підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 скоїв інкриміновані йому кримінальні правопорушення за обставин вказаних в обвинувальному акті.
Покази потерпілого ОСОБА_12 повністю узгоджуються з вище зазначеними письмовими доказами та матеріалами справи, тому саме ці покази суд кладе в основу вироку, а покази і позицію обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він взагалі не має ніякого відношення до даних кримінальних правопорушень, суд розцінює як обраний ним спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за скоєне.
Суд вважає хибною позицію та клопотання захисника ОСОБА_7 про виключення з матеріалів справи як недопустимих та отриманих в порушення чинного законодавства, доказів та матеріалів отриманих від Чеської Республіки, оскільки частиною 1 ст. 72, ч.2 ст. 73 « Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» 1993 року, визначено, що «кожна Договірна Сторона зобов`язується за дорученням іншої Договірної Сторони здійснювати у відповідності зі своїм законодавством кримінальне переслідування проти власних громадян, підозрюваних у тому, який вони вчинили на території запитуючої Договірної Сторони злочин».
При направленні запитуючою Договірною Стороною порушеної кримінальної справи розслідування по цій справі продовжується запитуваною Договірною Стороною у відповідності зі своїм законодавством. Кожний документ, що знаходяться в справі, повинен бути засвідчений гербовою печаткою компетентної установи юстиції запитуючої Договірної Сторони.
Частиною 1 ст. 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Враховуючи зазначене, оформлення компетентними органами Чеської Республіки матеріалів кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 відповідає вимогам приписів частини 2 статті 73 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року.
Крім того, згідно ч. 2 ст. 598 КПК України відомості, які містяться в матеріалах, отриманих до перейняття кримінального провадження відповідним органом іншої держави на її території та згідно з її законодавством, можуть бути визнані допустимими під час судового розгляду в Україні, якщо це не порушує засад судочинства, передбачених Конституцією України та цим Кодексом, і вони не отримані з порушенням прав людини і основоположних свобод. Не потребують легалізації відомості, визнані судом допустимими.
Щодо посилання захисника на те, що потерпілий ОСОБА_12 та свідок ОСОБА_19 не були присутні під час розгляду справив суді, не давали своїх пояснень, чим порушили право підсудного на перехресний допит, то суд зазначає наступне.
Так, згідно підпункту d пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права, як право допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

При цьому, суд зазначає, що в процесі з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами сторона захисту не вимагала та не клопотала перед судом про виклик для допиту потерпілого ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_18 .

Судом ухвалено рішенні під час підготовчого засідання 06.08.2018 року про виклик та повідомлення потерпілого ОСОБА_12 про судовий розгляд даного кримінального провадження, роз`яснено право щодо надання показань в режимі відео конференції, для чого залучено перекладача та скеровано відповідний запит про міжнародну правову допомогу до Міністерства Юстиції України.

Згідно відповіді Міністерства Юстиції України від 27.11.2018 року № 2052-62-18/12.1/10, доручення Кіцманського районного суду про вручення документів та проведення окремих процесуальних дій стосовно ОСОБА_51 , повернуте без виконання Міністерством Юстиції Словацької Республіки, у зв`язку із відсутністю потерпілого за адресою проживання та неможливістю встановити його місцезнаходження. (а.с.62-63, 109-110, 116-123, 239-250).

Зокрема захисник ОСОБА_7 наполягав на допиті в суді тільки експерта ОСОБА_44 , що і було забезпечено судом для реалізації сторонами їх прав та обов`язків.

А за вимогами ст.ст. 91-94 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку передбаченому цим Кодексом, а суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом , оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Під час розгляду кримінального провадження суд забезпечив принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд також не може взяти до уваги посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_46 , надаючи письмові свідчення, оговорив ОСОБА_5 , а також потерпілий ОСОБА_12 виклав неправдиві відомості в своїй заяві про злочин, в тому числі і під час надання письмових свідчень, оскільки такі спростовуються рішеннями судів Чеської Республіки під час засудження ОСОБА_18 .
Так, згідно мотивувальної частини рішенням районного суду в Мєльнику від 24.06.2009 року відносно ОСОБА_26 за «вимагання» вчинене групою осіб відносно потерпілого ОСОБА_12 , суд ґрунтується на свідченнях потерпілого, які той надав на досудовому слідстві, оскільки такі свідчення потерпілого ОСОБА_13 підтверджуються цілою низкою непрямих доказів і особливо медичним звітом, з якого з`ясувалось, що лікар насправді знайшов на його тілі травми, які підтверджують що у свідка були зв`язані руки на запясті і була виявлена гематома на пальці лівої ноги. Про цю гематому потерпілий вказав, що вона зявилась, коли його ОСОБА_23 бив молотком , а ОСОБА_17 перед цим поливав ноги водою. А згідно протоколу огляду місця події, в офісі виявлено мокру пляму на килимі, що відповідає твердженням потерпілого.
Що ж стосується інших доводів сторони захисту щодо нелогічності в діях потерпілого під час застосування до нього насильства, можливість чи неможливість вдаряння головую об підлогу під час перебування у зв`язаному стані, першочерговості дій потерпілого після звільнення , неявки на виклики суду, є лише припущеннями захисника, які не ґрунтуються на матеріалах справи.
В контексті наведеного доводи сторони захисту щодо відсутності у діях ОСОБА_5 складу кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.127, ч.2ст.146 КК України, в зв`язку з чим його потрібно виправдати, суд до уваги не бере.
Проаналізувавши вище зазначені докази та матеріали справи в їх сукупності, надані стороною обвинувачення та не спростовані стороною захисту, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, при обставинах викладених в описовій частині вироку доведена повністю.
Таким чином, оцінюючи сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення, яке виразилося у незаконному позбавленні волі потерпілого ОСОБА_12 , вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2ст.146 КК України, а також, яке виразилось у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127 КК України, тобто катування - умисне заподіяння фізичного болю, фізичного страждання шляхом нанесення побоїв, інших насильницьких дій, з метою примусити потерпілого, а саме отримати від нього всупереч його волі, визнання дій у скоєнні яких він підозрюється, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно з вимогами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно висновку досудової доповіді відносно ОСОБА_5 від 15.11.2018 року, ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення є середньою за результатами оцінки.
Згідно висновку, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, оскільки більшість факторів не є криміногенними, а також середнього рівня небезпеки, що становить обвинувачений для суспільства та окремих осіб, тому уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливо та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб.) (а.с.198-204)
Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Судом також не встановлено щирого каяття з боку ОСОБА_5 за вчинені злочини.

При цьому суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких за ч.2 ст.146 КК України відносить до категорії злочинів середньої важкості, вчинений проти волі, честі та гідності особи, а інший за ч.2ст. 127 КК України являється тяжким злочином, вчиненими умисно проти життя та здоров`я особи, з корисливих мотивів, що підвищує їх суспільну небезпеку, особу винного, який раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину у вчинених злочинах не визнав,не виявляє жалю з приводу вчиненого, являється особою молодого віку, його сімейний та матеріальний стан, на утриманні має двох малолітніх дочок, на спеціальних обліках не перебуває, на території України не працює, позитивно характеризується за місцем проживання, являється учасником бойових дій, проходив службу в країні Ірак з лютого 2004 по лютий 2005 року, протягом періоду служби неодноразово нагороджувався грамотами (а.с.43-49 матеріали кримінального провадження том5).

Під час призначення обвинуваченому покарання суд також враховує, що під час досудового розслідування ОСОБА_5 були вчинені умисні дії з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені злочини, так як він ухилявся від слідства починаючи з 04.06.2008 року, коли вперше був оголошений в розшук поліцією Чеської Республіки, оскільки не дотримався умов запобіжного заходу, самовільно залишив територію Чеської Республіки, не знаходився за адресою, котру вказав правоохоронним органам, як поштову адресу для вручення пошти. Перебував в державному та міжнародному розшуку аж до червня 2012 року , коли був затриманий на території Франції.
Санкція ч.2 ст.127 КК України, передбачає мінімальне покарання у виді позбавлення волі на п`ять років , санкція ч.2 ст.146 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.
Стаття 3 ч.1 і ч.5 КК України передбачає застосування закону про кримінальну відповідальність, що відповідає Конституції України, Кримінальному кодексу України, принципам і нормам міжнародного права і положенням чинних міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.
Згідно з ст. 7 КК України громадянин України, що постійно проживає в Україні, який вчинив злочин за її межами, підлягає кримінальній відповідальності за Кримінальним Кодексом України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Ст. 65 ч.1 п.2 КК України вимагає від суду призначити покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.
Главою 45 КПК України регламентовано кримінальне провадження у порядку перейняття. Порядок кримінального провадження, що перейняте від іншої держави передбачений ст. 598 КПК України, частина 5 якої передбачає, що покарання, що призначається судом не повинно бути суворішим від покарання, передбаченого законом запитуючої держави за таке ж кримінальне правопорушення.
07.12.2009 року до Заставнівського РВ УМВСУ в Чернівецькій області надійшли матеріали кримінального провадження із Чеської Республіки № ORME-2762/ТС-70-2007 в порядку перейняття.
Згідно з Положеннями параграфу 235 п.1,2літ. b),c) Кримінального кодексу Чеської Республіки ( станом на час вчинення кримінальних правопорушень 03.09.2007 року) за вчинення вимагання при участі ще двох осіб, вчинення таких дій із використанням зброї, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до восьми років. Станом на час розгляду справи в суді санкція даної статті Кримінального кодексу Чеської Республіки передбачає аналогічний вид та строк покарання.
Суд вважає за необхідне застосувати положення кримінального закону Чеської Республіки на основі положень кримінального закону і кримінального процесуального законодавства України та положення Європейської Конвенції про передачу провадження у кримінальних справах, Страсбург, 15.05.1972 р.
Ст.2; ст.25 цієї міжнародної угоди передбачено, що якщо повноваження запитуваної держави грунтуються виключно на ст. 2, міра покарання, призначена в цій державі, не може бути більш суворою, ніж міра покарання, передбачена законодавством запитуючої сторони. (Україна ратифік. 28.09.1995 р., набула чинності 29.12.1995 р., Чехією ратифік. 15.04.1992 р. набула чинності 01.01.1993 р.).
Виходячи з викладеного, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, враховуючи особу обвинуваченого, суд дійшов до обгрунтованого висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів у виді позбавлення волі на певний строк за кожен злочин окремо, а згідно вимог ч.1ст. 70 КК України остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 5 років.

В той же час позитивність особи обвинуваченого, його сімейний стан, обставини справи, наслідки злочину, досудова доповідь органу пробації, відсутність обтяжуючих покарання обставин, переконують суд у тому, що реальна ізоляція ОСОБА_5 від суспільства недоцільна, бо його виправлення можливе із застосуванням ст. 75 КК України, а також із одночасним покладенням обов`язків згідно ч.1 ст. 76 КК України.
У рамках кримінального провадження заставодавцем ОСОБА_54 було внесено суму застави в розмірі 68 000,00 гривень, в межах застосованого до ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 16.12.2017 року запобіжного заходу. Внесення застави підтверджено квитанцією №0.0.918745209.1 від 18.12.2017 року, отримувач ТУ ДСА у Чернівецькій області (а.с.186-188 матеріали кримінального провадження том 4 ).

Застава в дохід держави звернена не була.

Згідно п. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Відповідно до ст.203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді застави припиняє свою дію, а внесену суму застави в розмірі 68 000,00 гривень, слід повернути заставодавцю ОСОБА_55 після набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 залишити раніше обраний на підставі ухвали слідчого судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 16.12.2017 року у вигляді застави.

Під час досудового розслідування та судового розгляду справи вартість перекладів з української на іноземні мови становить 1890 гривень та 930 гривень відповідно, що підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, відповідно до ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів не вирішується.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373- 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 126 КК України, ч.2ст.146 КК України.

ОСОБА_5 призначити покарання за:

-за ч.2 ст. 146 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

- за ч.2 ст.127 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

У відповідності зі ст. 70 ч.1 КК України призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно визначити покарання виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 15 січня 2019 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 залишити раніше обраний на підставі ухвали слідчого судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 16.12.2017 року у вигляді застави із встановленими обов`язками.

Повернути заставодавцю ОСОБА_56 суму внесеної нею застави, згідно квитанції № 0.0.918745209.1 від 18.12.2017 року, отримувач ТУ ДСА України у Чернівецькій області в розмірі 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень, після набрання вироком законної сили.(а.с.187 матеріали кримінального провадження том 4).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням перекладача в розмірі 2820 ( дві тисячі вісімсот двадцять) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1