Справа № 152/1341/17
У Х В А Л А

01 лютого 2019 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,

провівши відкрите судове засідання у кримінальному провадженні №0000189 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 липня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

у с т а н о в и в:

В провадженні Шаргородського районного суду Вінницької області знаходиться зазначена вище справа.

Під час розгляду справи по суті судом задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про повторний допит свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Ухвалою суду від 19 грудня 2018 року до свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 застосовано привід, в порядку, передбаченому КПК України у зв`язку із їх черговою неявкою в судове засідання для повторного допиту. Окрім того, ухвалою суду від 19 грудня 2018 року на свідків в порядку ст. 139 КПК України накладено грошове стягнення за неприбуття в судове засідання.

В судове засідання, призначене на 01 лютого 2019 року свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не доставлені.

01 лютого 2019 року на адресу суду надійшов рапорт ДОП Шаргородського ВП ОСОБА_8 , зі змісту якого вбачається, що привід свідків здійснити не вдалось, оскільки останні відсутні за місцем свого проживання (Т. ІІ а.с. 2).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до свідків приводу, оскільки він вважає, що в їх показах, наданих суду є неточності, відтак, вважає за необхідне допитати їх повторно, для усунення розбіжностей у показах.

Захисник ОСОБА_5 клопотання обвинуваченого підтримав.

Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання в якому висловив думку про те, що розгляд справи може бути продовжено, оскільки підстав для повторного допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 немає, їх допитано безпосередньо в судовому засіданні за участю сторін, які мали можливість задавати свідкам запитання. Крім цього, вважає, що після допиту зазначених свідків жодних обставин з приводу яких вони не допитувались не встановлено. Просив змінити порядок та обсяг дослідження доказів у справі, виключивши з нього повторний допит свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_6 .
Заслухавши думки учасників судового засідання, дотримуючись основних засад кримінального процесуального закону, суд встановив таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно пунктів 1-3, 15, 21 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, розумність строків.
Зокрема ч. 13 ст. 352 КПК України передбачено, що свідок може бути допитаний повторно в тому самому або наступному судовому засіданні за його клопотанням, за клопотання сторони кримінального провадження або за ініціативою суду, зокрема, якщо під час судового розгляду з`ясувалося, що свідок може надати показання стосовно обставин, щодо яких він не допитувався.

Частиною 4 ст. 96 КПК України передбачено, що свідок може бути допитаний щодо попередніх показань, які не узгоджуються із його показаннями.

Але ч. 4 ст. 96 КПК України не вказує на повторний допит допитаного в судовому засіданні свідка.

Повторно свідок може бути допитаний у випадку, якщо він може надати показання стосовно обставин, щодо яких не допитувався.

Так, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 допитувались у судовому засіданні 21 лютого 2018 року (а.с. 91-94).

Учасникам кримінального провадження в необмеженому часі надавалося право ставити запитання свідкам та отримувати на них відповіді; усувати розбіжність у показах.

Цим правом скористались як прокурор, так і потерпілий, обвинувачений та його захисник.

Поряд з цим, судом задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про повторний допит свідків, з метою забезпечення його права на змагальність судового процесу.

В подальшому судом неодноразово здійснювалися виклики свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в судові засідання, неодноразово застосовувались до останніх приводи, накладалось грошове стягнення, однак свідки до суду не з`явились.

У свою чергу, 28 грудня 2018 року від свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_7 на адресу суду надійшли заяви, зі змісту яких вбачається, що вони не можуть прибути в судове засідання, оскільки не перебувають за місцем проживання в с. Пеньківка Шаргородського району Вінницької області. Одночасно свідки заявляють, що підтримують надані ними в судовому засідання покази, нові обставини справи, про які вони не повідомляли, відсутні (Т. І а.с. 242, 244).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.
Згідно положень ч. 3 цієї статті Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.
Свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 безпосередньо допитано в судовому засіданні 21 лютого 2018 року, при цьому сторони не були позбавлені можливості задавати питання зазначеним свідкам, зокрема, обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 скористались таким правом.
При вирішенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , про повторний привід свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 для додаткового допиту, суд також бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме те що, відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Сітнік та інші проти України» від 02 березня 2017 року Європейський суд дійшов висновку, що тривалість судового розгляду має відповідати вимогам «розумного строку».
Так, після задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про повторний допит свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у справі відбулось близько десяти судових засідань, до зазначених свідків п`ять разів застосовано привід, накладено грошове стягнення, однак свідки до суду не з`явились, натомість подали заяви про зміст яких зазначалось вище.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин який інкриміновано ОСОБА_4 та передбачений ч. 2 ст. 125 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Судом вичерпано передбачені КПК України заходи для виклику свідків для додаткового допиту в суді. При цьому у відповідності до статті 22 КПК України суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, вжив заходи щодо об`єктивного з`ясування усіх обставин справи, дослідження доказів, допиту свідків як обвинувачення так і захисту, забезпечив виконання вимог статті 7 КПК України щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередності дослідження показань.
Таким чином, враховуючи викладене вище, суд доходить висновку про відмову в задоволенні клопотання про повторний привід свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_6 для повторного допиту та задовольняє клопотання прокурора ОСОБА_3 про зміну порядку та обсягу дослідження доказів, щодо виключення з нього повторного допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_6 .
Керуючись ст. ст. 2, 7, 96, 352, 369-372 КПК України суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про повторний привід свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_6 для повторного допиту відмовити.
Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.
Змінити порядок та обсяг дослідження доказів у справі, виключивши з нього повторний допит свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_6 .
Судовий розгляд продовжити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1