Ухвала
Іменем України
22 листопада2018 року

м. Київ
справа № 347/745/18

провадження № 51-9824 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 15 серпня 2018 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
За вироком Косівського районного суду Івано-Франківської області від 17 травня 2018 року
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Старосілля Саратського району Одеської області, жителя АДРЕСА_1 , такого, що судимості не має,

засуджено за ч. 2 ст. 194 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки та покладено обов`язки, передбачені ч. 1, п. 2. ч. 2 ст. 76 КК.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2288 грн витрат на проведення експертиз.
Апеляційний суд Івано-Франківської області ухвалою від 15 серпня 2018 року зазначений вирок місцевого суду залишив без зміни, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.
За вироком суду ОСОБА_4 визнано винним і засуджено за те, що він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за обставин, викладених у вироку, 07 березня 2018 року приблизно о 04:00 на території складських приміщень, розташованих на АДРЕСА_1 , через неприязні відносини, пов`язані з борговими зобов`язаннями, з мотивів помсти своєму знайомому ОСОБА_5 спалив автомобіль «MAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 245 000 грн, який перебував у користуванні останнього.

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через м`якість, ставить вимогу про скасування ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_4 і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Вважає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), оскільки було не повною мірою враховано доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного застосування положень ст. 75 КК та невиправданої м`якості призначеного ОСОБА_4 покарання.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, Верховний Суд дійшов такої думки.
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та кваліфікація його дій у касаційній скарзі не піддаються сумніву.

Згідно зі ст. 50 КК покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Положеннями ст. 65 КК передбачено, що суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Відповідно до ст. 75 КК, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданої шкоди, обставину, яка обтяжує покарання, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у розмірі, передбаченому санкцією частини статті, за якою його визнано винним, та про можливість його звільнення від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК.
Таке покарання, на думку колегії суддів касаційного суду, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого й попередження вчинення ним нових злочинів.
Апеляційний суд переглянув це кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора та, врахувавши, крім іншого, те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, вперше притягується до кримінальної відповідальності та позитивно характеризується, постановив мотивовану ухвалу, якою визнав вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_4 покарання законним та обґрунтованим, а саме покарання таким, що повною мірою відповідає вимогам ст. 65 КК. При цьому доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, зокрема ті, на які прокурор посилається в касаційній скарзі, були предметом розгляду суду апеляційної інстанції, який мотивовано їх спростував.
Ухвала апеляційного суду є достатньо мотивованою та повною мірою відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставою для зміни чи скасування ухвали апеляційного суду, в провадженні не встановлено.
Враховуючи викладене, а також відсутність у касаційній скарзі прокурора переконливих доводів на обґрунтування невиправданої м`якості призначеного ОСОБА_4 покарання, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення цієї скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 15 серпня 2018 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3