ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/2388/19 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/279/19 Доповідач в 2 інст.: ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 7 березня 2019 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні малолітнього сина, працюючого на посаді начальника відділу реєстрації сільськогосподарської техніки Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 4 травня 2019 року, з визначенням застави у розмірі 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 76 840 гривень, а також з роз`ясненням обов`язків, передбачених п.1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави у розмірі 521 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 000 841 гривень.
Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що наказом першого заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області ОСОБА_10 від 28.01.2019 № 15 створено екзаменаційну комісію з приймання теоретичних та практичних іспитів для отримання права на керування машинами та видачі за їх результатами посвідчення тракториста-машиніста у складі: голова комісії ОСОБА_7 - начальник відділу реєстрації сільськогосподарської техніки, членів, комісії: ОСОБА_11 - головний спеціаліст вказаного відділу, ОСОБА_12 - головний спеціаліст відділу нагляду в насінництві та розсадництві управління фітосанітарної безпеки зазначеного управління.

У січні 2019 року, більш точний час органом досудового слідства не встановлено, ОСОБА_13 звернувся до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області з метою отримання в установленому законом порядку посвідчення тракториста-машиніста, категорії А1 ,А2,В 1.

У подальшому, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, вступив у попередню змову з невстановленими службовими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, спрямовану на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_14 за вчинення дій, з використанням наданого їм службового становища, а саме за видачу посвідчення тракториста-машиніста, категорії А1,А2,В1 та безперешкодне складення ним підсумкових іспитів.

Для реалізації злочинного умислу ОСОБА_7 , діючи узгоджено з невстановленими службовими особи Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, в той же день, вступив у змову з раніше знайомим ОСОБА_15 , в обов`язок якого входило сприяти вчиненню злочину шляхом створення умов для передачі неправомірної вигоди та безпосереднє отримання неправомірної вигоди від вказаної особи для її подальшого розподілу між учасниками злочину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_7 в день звернення ОСОБА_14 до Головного управління Держпродспожив служби в Запорізькій області направив останнього до ОСОБА_15 під приводом повідомлення останнім умов отримання посвідчення тракториста-машиніста, категорії А1,А2,В1. В свою чергу ОСОБА_15 в той же день, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи у змові з ОСОБА_7 , направленій на отримання неправомірної вигоди, повідомив ОСОБА_16 про складність процедури отримання посвідчення тракториста-машиніста, категорії А 1,А2,В1 та можливість позитивного вирішення даного питання лише при наданні неправомірної вигоди службовим особам Головного управління Держпродспожив служби в Запорізькій області в сумі 10 000 грн. При цьому ОСОБА_15 повідомив ОСОБА_14 , що у разі надання ним неправомірної вигоди, ОСОБА_7 та інші службові особи зазначеного управління забезпечать складання документів щодо проходження ним навчання та позитивного складання підсумкових іспитів для отримання посвідчення тракториста-машиніста, без фактичного проходження даної процедури.

Крім того, під час спілкування з ОСОБА_17 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_15 повідомив останньому, що у разі відмови передати неправомірну вигоду, ОСОБА_7 та інші службові особи Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області створять умови за яких ОСОБА_13 взагалі не зможе пройти навчання та не буде допущений до підсумкових іспитів.

Таким чином, ОСОБА_7 , діючи у змові з невстановленими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області та ОСОБА_15 умисно створили умови за яких ОСОБА_13 вимушений був надати їм неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів.

Надалі, 23.01.2019, приблизно о 12 годині 45 хвилин ОСОБА_15 , діючи у змові з ОСОБА_7 , іншими службовими особами зазначеного управління, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на одержання від ОСОБА_14 неправомірної вигоди, перебуваючи біля входу до приміщення будівлі Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гоголя, буд. 105а, отримав від ОСОБА_14 частину неправомірної вигоди у сумі 4000 гривень за вирішення питання щодо безперешкодного складання іспиту та видачі ОСОБА_16 посвідчення тракториста-машиніста категорії А1, А2, В1.

З метою отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_14 , ОСОБА_7 при невстановлених досудовим слідством обставинах була виготовлена та підписана екзаменаційна картка від 01.03.2019, згідно якої ОСОБА_13 успішно склав теоретичний та практичний іспит для отримання посвідчення тракториста-машиніста категорії А1, А2, В1. Вищезазначений документ також підписано і іншою невстановленою службовою особою Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області. В дійсності ОСОБА_13 іспити для отримання посвідчення тракториста-машиніста вказаних категорій не складав.

01.03.2019 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Запорізькій області виготовлено посвідчення тракториста-машиніста серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_18 з відкритими категоріями категорії А1, НОМЕР_2 , В1. У подальшому, з метою одержання неправомірної вгоди, невстановлені службові особи Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, при невстановлених досудовим слідством обставинах передали вказане посвідчення тракториста-машиніста ОСОБА_15 для вручення його ОСОБА_19

05.03.2019 приблизно о14 год 30 хв. ОСОБА_15 , перебуваючи за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гоголя, буд. 105а, діючи у змові з ОСОБА_7 та іншими невстановленими службовими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, передав ОСОБА_16 посвідчення тракториста-машиніста серія НОМЕР_1 , за що останнім було надано ОСОБА_15 другу частину неправомірної вигоди в сумі 6000 грн., для подальшої її передачі ОСОБА_7 та іншим невстановленим службовим особам Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області.

Таким чином, у період з січня 2019 року по 05.03.2019 ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з невстановленими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області та ОСОБА_15 , отримали від ОСОБА_14 неправомірну вигоду на загальну суму 10000 грн. за вчинення дій, з використанням наданого їм службового становища, а саме: оформлення документів щодо складання останнім підсумкових іспитів та видачу йому посвідчення тракториста-машиніста, категорії А1 ,А2,В 1.

Крім того, на початку лютого 2019 року, більш точний час органом досудового слідства не встановлений, ОСОБА_20 звернувся до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області з метою постановления на облік тракторного причепа, отримання реєстраційних документів та державних номерних знаків. Після цього у ОСОБА_7 , який перебував на посаді начальника відділу реєстрації сільськогосподарської техніки Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області та постійно виконував функції представника влади, а отже, згідно з п. 1 примітки до ст. 364 КК України, був службовою особою, виник умисел на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_20 за вчинення дій, з використанням наданого йому службового становища, а саме: реєстрації тракторного причепу, видачу реєстраційних документів та державних номерних знаків.

Для реалізації злочинного умислу ОСОБА_7 , діючи повторно, в той же день, вступив у змову з раніше знайомим ОСОБА_15 , в обов`язок якого входило сприяти вчиненню злочину шляхом створення умов для передачі неправомірної вигоди та безпосереднє отримання неправомірної вигоди від вказаної особи для її подальшого розподілу між учасниками злочину.

Реалізуючи злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди ОСОБА_7 , в день звернення ОСОБА_20 до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, діючи повторно, направив останнього до ОСОБА_15 під приводом повідомлення останнім умов проведення реєстрації тракторного причепу. В свою чергу ОСОБА_15 в той же день, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи повторно, у змові з ОСОБА_7 , направленій на отримання неправомірної вигоди, повідомив ОСОБА_20 про складність процедури реєстрації тракторного причепу без наявності первинних реєстраційних документів та можливість позитивного вирішення даного питання лише при наданні неправомірної вигоди службовим особам Головного управління Держпродспожив служби в Запорізькій області в сумі 7 000 грн. При цьому ОСОБА_15 повідомив ОСОБА_20 , що у разі надання ним неправомірної вигоди, він та ОСОБА_7 забезпечать складання всіх необхідних документів для проведення реєстрації тракторного причепу та безперешкодне отримання ним реєстраційних документів та номерних знаків.

Крім того, під час спілкування з ОСОБА_20 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_15 повідомив останньому, що у разі відмови передати неправомірну вигоду, начальник відділу реєстрації сільськогосподарської техніки ОСОБА_7 створить умови за яких ОСОБА_20 взагалі не зможе пройти процедуру реєстрації вказаного причепа.

Таким чином ОСОБА_7 та ОСОБА_15 умисно створили умови за яких ОСОБА_20 вимушений був надати їм неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів.

11.02.2019 у денний час потерпілий ОСОБА_20 на вимогу ОСОБА_15 прибув за адресою: АДРЕСА_3 , де в порушення п. 4 Порядку, яким передбачено подання документів заявником безпосередньо до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, останній прийняв від нього наступні документи: 4 фотографії причепу, копію паспорту громадянина України та картки фізичної особи платника податків.

У подальшому вказані документи ОСОБА_15 , при невстановлених досудовим слідством обставинах та час, передав ОСОБА_7 для проведення ними відповідних реєстраційних дій, які ними повинні були здійснюватись на виконанні домовленості щодо отримання неправомірної вигоди.

20.02.2019 приблизно о 12 годині 45 хвилин ОСОБА_15 , діючи у змові з ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на одержання від ОСОБА_20 неправомірної вигоди, перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , одержав від ОСОБА_20 частину неправомірної вигоди у сумі 2000 гривень для їх подальшої передачі начальнику відділу реєстрації сільськогосподарської техніки ОСОБА_7 за вирішення питання щодо реєстрації тракторного причепу, видачу реєстраційних документів та державного номерного знаку.

З метою отримання неправомірної вигоди ОСОБА_7 , при невстановлених досудовим слідством обставинах та час, складено та підписано акт огляду машини від 04.03.2019, а саме причепа 2ПТС4 власником якого є ОСОБА_20 , до якого була внесена завідомо неправдива інформація щодо року випуску - 1988, заводського номеру - НОМЕР_3 та місця проведення огляду АДРЕСА_4 . У дійсності ж огляд вказаного причепа не здійснювався. Крім того, ОСОБА_15 , діючи у змові з ОСОБА_21 , направленій на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_20 , при невстановлених досудовим слідством обставинах склав та підписав висновок № ЗП 000841 від 05.03.2019 до якого вніс завідомо неправдиву інформацію щодо обстеження причепа 2ПТС-4, 1988 року випуску, заводський номер НОМЕР_3 та надав висновок про відсутність ознак фізичного вручання та фальсифікації до даного причепа. Зазначений документ, ОСОБА_15 , при невстановлених досудовим слідством обставинах надав до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області.

28.02.2019 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Запорізькій області здійснено державну реєстрацію причепа 2ПТС-4 власником якого був ОСОБА_20 на виготовлено свідоцтво про реєстрацію машини, серія НОМЕР_4 . При невстановлених досудовим слідством обставинах, зазначене свідоцтво ОСОБА_7 передав ОСОБА_15 , з метою подальшої передачі його ОСОБА_20 та одержання від нього неправомірної вигоди.

05.03.2019 приблизно о 14 год. 25 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 , діючі у змові з ОСОБА_7 , ОСОБА_15 передав ОСОБА_20 свідоцтво про реєстрацію машини, серія НОМЕР_4 , за що останнім було надано йому другу частину неправомірної вигоди в сумі 6000 грн. для подальшої її передачі начальнику відділу реєстрації сільськогосподарської техніки Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області ОСОБА_7 .

Таким чином, у період з січня 2019 року по 05.03.2019 ОСОБА_7 , за пособництвом ОСОБА_15 , діючи повторно, отримав від ОСОБА_20 неправомірну вигоду на загальну суму 7000 грн., за вчинення дій, з використанням наданого йому службового становища, а саме: реєстрації тракторного причепу, видачу реєстраційних документів та державних номерних знаків.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, яке кваліфікується як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, вчинене повторно, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Крім того, 18.02.2019 ОСОБА_22 звернувся до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області з метою постановлення на облік тракторного причепа, отримання реєстраційних документів та державних номерних знаків. Після цього у ОСОБА_7 , який перебував на посаді начальника відділу реєстрації сільськогосподарської техніки Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області та постійно виконував функції представника влади, а отже, згідно з п. 1 примітки до ст. 364 КК України, був службовою особою, виник умисел на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_22 за вчинення дій, з використанням наданого йому службового становища, а саме: реєстрації тракторного причепу, видачу реєстраційних документів та держаних номерних знаків.

В той же день, перебуваючи в приміщенні каб. 311 Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гоголя, буд. 105а, ОСОБА_7 , з метою реалізації умислу направленого на отримання неправомірної вигоди в інтересах третьої особи, виготовив рахунок на оплату з текстом :«Призначення платежу»: 000004856. За продукцію згідно РФ№000004856 від 18 лютого 2019 р. ОСОБА_22 » Товар: 1. свідоцтво про реєстрацію у кількості 30 штук та 2. Державний номерний знак 29 шт., всього на суму 6066 гривень» де постачальником товарів вказано ДП «Київський обласний виробничо-технічний центр стандартизації, метрології і якості продукції» , місце знаходження: м. Київ, вул. Промислова, буд.2. який надав ОСОБА_22 для оплати, як обов`язкову умову для позитивного вирішення, питання проведення реєстрації тракторного причепу, видачі реєстраційних документів та державних номерних знаків.

20.02.2019 ОСОБА_22 перебуваючи в приміщенні AT «АКБ «Конкорд», за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 176, через касу банку здійснив перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок № НОМЕР_5 ДП «Київський обласний виробничо-технічний центр стандартизації, метрології і якості продукції» , відкритий в АБ «УКРГАЗБАНК» МФО 320478, в сумі 6066 гривень, про що отримав квитанцію № 674157 від 20.02.2019.

Після чого, 22.02.2019 у денний час ОСОБА_22 , перебуваючи в службовому кабінеті № 311 Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гоголя, буд.105а, надав ОСОБА_7 вказану квитанцію № 674157 про сплату останнім грошових коштів на розрахунковий рахунок № 1 ДП «Київський обласний виробничо-технічний центр стандартизації, метрології і якості продукції» в сумі 6066 гривень.

28.02.2019 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Запорізькій, області здійснено державну реєстрацію причепа 2ПТС-4(БЖОЛОПАВІЛЬОН) власником якого був ОСОБА_22 та виготовлено свідоцтво про реєстрацію машини серія НОМЕР_6 .

05.03.2019 приблизно о 14 год 20 хв. перебуваючи за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гоголя, буд. 105а, ОСОБА_7 передав ОСОБА_22 свідоцтво про реєстрацію машини, серія НОМЕР_6 .

Таким чином, у період з лютого 2019 року по 05.03.2019 ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, отримав від ОСОБА_22 в інтересах третьої особи неправомірну вигоду на загальну суму 6066 грн. за вчинення дій з використанням наданого йому службового становища, а саме: реєстрації тракторного причепу, видачу реєстраційних документів та державних номерних знаків.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, яке кваліфікується як одержання службовою особою неправомірної вигоди в інтересах третьої особи, за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням службового становища, вчинене повторно.

06.03.2019 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, майновий стан підозрюваного та дані про його особу, які свідчать, що він має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, врахував наявність ризиків, зазначених у ч.1 ст. 177 КПК України та погодився з доводами слідчого про те, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

В апеляційній скарзі прокурор відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити повністю та застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, в розмірі 1000841 грн. (521 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

У разі внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілими та іншими

обвинуваченими у даному кримінальному провадженні;

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує, що слідчим суддею при визначенні розміру застави відносно ОСОБА_7 в достатній мірі не враховано положення ст. 182 КК України щодо розміру застави, яка може бути визначена судом.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину розмір застави може бути визначено в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, положеннями статті 182 КПК України передбачено визначення застави у розмірі, який перевищує вказані вище межі встановленого розміру прожиткового мінімуму, якщо застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, покладених на неї обов`язків.

Слідчим суддею не взято до уваги, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні трьох епізодів тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, та злочин, згідно з приміткою до ст. 45 КК України відноситься до корупційного злочину.

Окрім цього, слідчим суддею також не взято до уваги, що на даний час по вказаному кримінальному провадженню досудове розслідування триває, на цей час не встановлено повного кола посібників та учасників, залучених до злочинної схеми, які можуть бути причетні до систематичного вимагання неправомірної вигоди від громадян, місцезнаходження всіх документів, які підтверджують причетність підозрюваного та інших осіб до злочинної діяльності.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням обставин кримінального провадження, тяжкості вчиненого злочину, посади, яку обіймає підозрюваний, кількості вчинених епізодів злочинів, вилучених в ході проведення обшуку в ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області документів, поданих особами для реєстрації машин, прийняття іспитів та видачі посвідчень тракториста-машиніста, які можуть свідчити про системне вимагання неправомірної вигоди від громадян, прокурор вважає, що у слідчого судді були всі підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 розміру застави, який перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи наведене, обставини кримінального провадження, особливу соціальну небезпеку діяння, дані про особу підозрюваного, який працює на посаді начальника відділу реєстрації сільськогосподарської техніки ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області, запобігання ризикам, вказаним у клопотанні слідчого, прокурор вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, який буде достатнім стимулюючим засобом, щоб запобігти бажанню останнього перешкоджати у кримінальному провадженні, що перевищує встановлений ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави та призначити заставу в розмірі 521 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 1000841 грн. Вказана сума достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу; підозрюваного та його захисника, які просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Рішення слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ніким із учасників процесу не оскаржується, тому колегія суддів, розглядає апеляційну скаргу в межах заявлених у ній вимог, а саме в частині визначення розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки, з передбачених статтею 194 КПК України, будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави. Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину встановлюється розмір застави від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вимоги апелянта про необхідність визначення застави в межах 521 розміру прожиткового мінімуму, колегія суддів вважає безпідставними.

Згідно положень ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Стороною обвинувачення не наведено доказів, які б вказували на той факт, що застава у розмірі 40 розмірів прожиткових мінімумів, не здатна забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків. Апелянтом не обґрунтовано чому застава лише в розмірі 521 розмірів прожиткового мінімуму зможе забезпечити виконання цих обов`язків, не надано доказів, що підозрюваний взагалі має можливість внести таку заставу.

Така позиція прокурора фактично спрямована на унеможливлення реалізації права підозрюваного щодо внесення застави та не відповідає засадам кримінального провадження щодо забезпечення заходу кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання про обрання запобіжного заходу, ОСОБА_7 позитивно характеризується за місцем проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, що було враховано слідчим суддею при визначені розміру застави, який визначено в середніх межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Судова колегія, при розв`язанні заявленої апеляційної скарги, також звертає увагу на явку підозрюваного за викликами до суду апеляційної інстанції та відсутність відомостей щодо порушення ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, що вказує на безпідставність доводів апеляції про недостатній розмір, застосованої до підозрюваного застави.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді прийнята з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, тому підстав для її зміни чи скасування не має.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 7 березня 2019 року, якою у відношенні ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави в розмірі 76 840 грн., залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 335/2388/19