Справа № 243/5655/16-к
Провадження № 1-в/243/9/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області подання начальника Дніпровського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області Міністерства юстиції про заміну несплаченої суми штрафу на покарання у вигляді громадських робіт, виправних робіт або позбавлення волі відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 10 жовтня 2016 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 4 ст. 407 КК України до покарання у виді штрафу, -

ВСТАНОВИВ:
До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся начальник Дніпровського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області Міністерства юстиції з поданням про заміну несплаченої суми штрафу на покарання у вигляді громадських робіт, виправних робіт або позбавлення волі відносно засудженого ОСОБА_3 , зазначивши, що вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 жовтня 2016 року ОСОБА_3 був засуджений до покарання у виді штрафу. Вирок набрав законної сили 10 листопада 2016 року. 14 березня 2017 року вирок надійшов до уповноваженого органу з питань пробації на виконання. Частину зазначеного штрафу засудженим було сплачено у сумі 4 000 гривень. Проте, залишок штрафу, що становить 5 996 гривень до теперішнього часу ОСОБА_3 не сплачений.
Прокурор до судового засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі та прийняти рішення згідно діючого законодавства (а.с. 20)
Представник Дніпровського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області належним чином був повідомлений про час та дату судового розгляду (а.с. 6,12,17,22), однак в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд подання у його відсутності.(а.с. 19)
Засуджений ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, був належним чином повідомлений судом про розгляд справи (а.с.8,15)
Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що дане подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, у ході судового засідання достовірно було встановлено, що вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 жовтня 2016 року визнано винним ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 9 996 гривень. Вирок набрав законної сили 10 листопада 2016 року.

Із змісту подання вбачається, що згідно квитанції «Приват Банк» № 0.0.630669750.1 ОСОБА_3 було сплачено частину штрафу у сумі 4 000 гривень та залишок несплаченого штрафу складає 5 996 гривень.
Згідно ч.1 ст. 26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.
Частина 3 ст. 26 КВК України передбачає, що у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України.
Згідно ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України, питання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 КК України вирішуються судом, який ухвалив вирок, за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Частиною 6 ст. 539 КПК України визначено, що за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.
У справі «Колоцца проти Італії» Суд зауважив, що гарантії, які містяться у статті 6 п. 3 Конвенції, є складовими елементами серед інших загального поняття "справедливий розгляд у суді" (рішення у справі «Годди проти Італії»). Це право необхідно поєднувати, шляхом пошуку "розумного співвідношення", з суспільним інтересом і, зокрема, з інтересами відправлення правосуддя.
Міжнародний пакт про громадянські та політичні права 1966 р. передбачає, що кожний має право при розгляді будь-якого пред`явленого йому обвинувачення на ряд гарантій на основі повної рівності й, зокрема, бути засудженим у його присутності та захищати себе особисто або за допомогою обраного ним захисника.
Таким чином, особиста присутність особи у судовому процесі виділена як одна з найбільш фундаментальних гарантій права на справедливий розгляд справи, гарантований ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., відповідно до якої «кожна людина має право під час будь-якого кримінального обвинувачення, що їй пред`явлене, на справедливий розгляд справи судом».
Разом з тим слід вказати, що згідно положень ч.5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Статтею 6 Конвенції також гарантується право на розгляд справи судом у "розумні строки". Слід відмітити, що у своїй практиці Суд підходив до цієї проблеми дуже індивідуально. Разом із тим, були встановлені певні критерії, в світлі яких слід оцінювати тривалість провадження це: складність справи; поведінка заявника; дії відповідних органів.
Суд вважає за необхідне звернути увагу, що вирок суду яким було засуджено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 набув чинності 10 листопада 2016 року. До виконання ж вказаний вирок був прийнятий уповноваженим органом з питань пробації 14 березня 2017 року, а до Слов`янського міськрайонного суду з вказаним поданням про заміну несплаченої суми штрафу Дніпровський районний відділ з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області Міністерства юстиції звернулися лише 08.08.2018 року.
Після надходження подання до суду, заявник не проявляв жодної активної зацікавленості щодо ходу розгляду подання, не надав суду жодних належних актуальних даних з приводу сплати чи не сплати засудженим ОСОБА_3 залишку суми штрафу. Остання інформація з приводу несплаченого залишку штрафу датована 23.06.2018 року.
У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Враховуючи наведене процесуальна бездіяльність заявника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом відповідно до вимог процесуального закону.

З часу набуття вироком суду законної сили, тобто з 10.11.2016 року минуло більше двох років.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
На підставі викладеного, враховуючи той факт, що строки передбачені п.1 ч.1 ст. 80 КК України сплинули, належних та обґрунтованих доказів уповноваженим органом з питань пробації того, що засуджений ОСОБА_3 , ухиляється від сплати призначеного вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 жовтня 2016 року штрафу надано не було, у зв`язку з чим вважаю за необхідне відмовити в задоволенні подання начальника Дніпровського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області Міністерства юстиції про заміну несплаченої суми штрафу на покарання у вигляді громадських робіт, виправних робіт або позбавлення волі відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 53 КК України, ст. 537 КПК України, ст. 26 КВК України, суд, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні подання начальника Дніпровського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області Міністерства юстиції про заміну несплаченої суми штрафу на покарання у вигляді громадських робіт, виправних робіт або позбавлення волі відносно ОСОБА_3 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1