КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
представника власника майна ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.11.2017 року,-
В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором прокуратури Київської області ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на наступні транспортні засоби: автомобіль марки «Lexus», модель «RX 300», 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державні номерні знаки НОМЕР_2 ; автомобіль марки «Газ», модель «5312», 1988 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 державні номерні знаки НОМЕР_4 .
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник власника майна подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.11.2017 року в частині накладення арешту на автомобіль марки «Lexus», постановити нову ухвалу якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна автомобіля марки «Lexus».
Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що власник майна ОСОБА_7 є добросовісним набувачем вказаного транспортного засобу. Зазначає, що останній придбав його у ОСОБА_10 21.03.2017 року за 3000 доларів США, на підтвердження чого надає розписку, після чого ОСОБА_7 отримав свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу та довіреність на право володіння, користування та розпорядження ним. Також посилається на те, що ОСОБА_7 не є підозрюваним, обвинуваченим, засудженим чи юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження, а тому вважає відсутні будь-які підстави для накладення арешту на автомобіль марки «Lexus».
Щодо строку на апеляційне оскарження, зазначає, що клопотання слідчого розглядалось у відсутність власника майна, про наявність оскаржуваної ухвали стало відомо лише після вчинення дій щодо реєстрації права власності на автомобіль, у зв`язку з чим просить поновити строк на апеляційне оскарження.
Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідності залишення її без змін, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що апелянт в судовому засіданні суду першої інстанції участі не приймав, а апеляційна скарга подана в межах строку визначеного ч. 3 ст. 395 КПК України, тому строк на апеляційне оскарження не підлягає поновленню.
01.11.2017 року постановою старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Головного управління СБ України в м. Києві та Київській області ОСОБА_8 підозрюваного ОСОБА_10 оголошено у розшук.
06.11.2017 року старший слідчий в ОВС слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором прокуратури Київської області ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на: автомобіль марки «Lexus», модель «RX 300», 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державні номерні знаки НОМЕР_2 ; автомобіль марки «Газ», модель «5312», 1988 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 державні номерні знаки НОМЕР_4 , належним підозрюваному ОСОБА_10 , посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 5 ст. 170 КПК України.
10.11.2017 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання задоволено.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно із ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна, накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На переконання колегії суддів, наведених вимог закону слідчий суддя та слідчий дотримались.
Так, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку та правильно зазначив в оскаржуваній ухвалі про наявність правових підстав, передбачених ч. 5 ст. 170 КПК України для задоволення клопотання слідчого.
Крім того, на думку колегії суддів, надані матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, діяв у спосіб та у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.
Щодо доводів апеляційної скарги про належність арештованого майна не підозрюваному ОСОБА_10 , а добросовісному набувачу вказаного транспортного засобу автомобілю марки «Lexus» ОСОБА_7 , а відтак відсутності правових підстав для арешту вказаного автомобіля, колегія суддів ставиться критично, вважає їх необґрунтованими та належним чином не доведеними.
За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.11.2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором прокуратури Київської області ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на наступні транспортні засоби: автомобіль марки «Lexus», модель «RX 300», 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державні номерні знаки НОМЕР_2 ; автомобіль марки «Газ», модель «5312», 1988 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 державні номерні знаки НОМЕР_4 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2

ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/227 /2018 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_11
Доповідач: ОСОБА_1