21.03.2019 Справа № 756/5448/18
Унікальний № 756/5448/18
Порядковий № 1-кп/756/382/19
В И Р О К
Іменем України

21 березня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-06.05.2007 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 187, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців з конфіскацією майна;
-31.08.2007 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 71, ст. 72 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, за ч. 4 ст. 70 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 06.08.2014 року по відбуттю строку покарання,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

23.04.2018 приблизно о 02:30 годині, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився неподалік будинку № 16 по вул. Тимошенка у м. Києві, де в цей час побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким почав розмову. В ході розмови з ОСОБА_11 у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_7 у ході розмови з ОСОБА_11 попросив останнього витягнути зі своєї кишені гаманець з грошовими коштами з метою купівлі випивки. У свою чергу ОСОБА_11 погодився та витягнув зі своєї правої кишені гаманець з грошовими коштами. ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи у тому ж місці в той же час того ж дня, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, різко вирвав з рук потерпілого ОСОБА_11 грошові кошти у сумі 117 гривень, після чого намагався втекти з місця вчинення кримінального правопорушення, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_7 був затриманий перехожими громадянами. Внаслідок вчинення кримінального правопорушення у разі доведення його до кінця ОСОБА_7 міг би спричинити потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 117 гривень 00 копійок.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та повністю підтвердив обставини вказані вище щодо місця, часу, способу, спрямованості умислу та мети при вчиненні замаху на грабіж, не оспорюючи найменування та суми, яку він намагався вкрасти. Обвинувачений про вчинене дуже шкодує, йому соромно, він просить його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів у справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За викладених вище обставин суд вважає, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому за вчинене кримінальне правопорушення, у відповідності зі ст.ст. 65-68 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, не працюючий, не одружений, не має утриманців, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий за умисні злочини проти власності, його судимості не погашені.

В день вчинення злочину 23.04.2018 ОСОБА_7 був затриманий та 25.04.2018 до нього було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. У підготовчому судовому засіданні 11.06.2018 року запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому було змінено на домашнім арешт. Перебуваючи під домашнім арештом ОСОБА_7 , порушив покладені на нього процесуальні обов`язки, ухилявся від суду, ухвали про його привід не виконувалися Оболонським УП ГУНП в м. Києві через відсутність ОСОБА_7 за місцем проживання. Обвинувачений ухвалою суду від 01.11.2018 року був оголошений в розшук, після чого був затриманий 03.02.2019 року, з того часу перебуває під вартою після застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою ухвалою суду від 04.02.2019 року.

Відповідно до досудової доповіді органу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_7 оцінюється як високий. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та розміру покарання суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі з врахуванням положень ст. 68 КК України, оскільки його перевиховання та виправлення наразі не можливі без ізоляції від суспільства. Суд не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69,75 КК України.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази суду не надавалися та судом не досліджувалися, тому питання про їх долю судом не вирішується за правилами ч.9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 21 березня 2019 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 в строк покарання, як відбуте, його попереднє ув`язнення у даному кримінальному провадженні у період з 23 квітня 2018 року по 11 червня 2018 року та у період з 03 лютого 2019 року по 21 березня 2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити без змін - у виді тримання під вартою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1