Кримінальне провадження №1-кп/760/1374/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № № 0000193 від 06 березня 2018 рокупо обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ротмістрівка, Смілянського району, Черкаської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 385 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Детективами Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000591 від 24.09.2015 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. З ст. 209, ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. З ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. З ст. 209 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом завдання збитків ДП «Червоний землероб» у розмірі близько 50 млн. грн., завершено. 11 грудня 2017 року обвинувальний акт стосовно п`яти осіб, причетних до вчинення злочину, складений детективами Національного антикорупційного бюро України, прокурори Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України скерували до суду.

Відповідно до встановлених органом досудового розслідування обставин, директор ДП «Червоний землероб» у змові з керівниками двох приватних компаній організували злочинну схему, через яку державне підприємство впродовж липня-листопада 2015 року втратило зерна на суму понад 23 млн. грн. За задумом зловмисників, збіжжя, що належало ДП, передали на відповідальне зберігання приватній компанії. Інша приватна фірма, в свою чергу, мала його продати під виглядом зерна власного виробництва й у такий спосіб легалізувати майно, одержане злочинним шляхом, що й було здійснено.

Згодом, за даними слідства, за схожою схемою впродовж листопада- грудня 2015 року зловмисники незаконно заволоділи зерном державного підприємства ще на суму понад 25 млн. грн. Тоді до реалізації корупційної схеми залучили ще й заступника директора держпідприємства та фізичну особу-підприємця.

ОСОБА_5 у вказаний період працював водієм ТОВ «Деметра-ЛК» директором якого є ОСОБА_8 та безпосередньо здійснював перевезення зазначеної зернової продукції з ДП «Червоний землероб» до приватних суб`єктів господарської діяльності, що підтверджується товарно-транспортними накладними № 183 від 10.11.2015, № 179826 від 14.09.2015, № 179827 від 19.09.2015, № 179828 від 19.09.2015, № 179830 від 20.09.2015 та іншими.

Враховуючи вказані обставини у слідства були достатні підстави вважати, що водію ТОВ «Деметра-ЛК» ОСОБА_5 відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, у тому числі місця куди відвантажено зерно ДП ДГ «Червоний землероб», тобто ОСОБА_5 є свідком в розумінні ч. 1 ст. 65 КПК України і підлягав допиту з даних питань.

В ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000591, 30.05.2016 у м. Києві, у приміщенні службового кабінету № 253 Національного антикорупційного бюро України за адресою: м. Київ, вул. В. Сурикова 3, за участі адвоката ОСОБА_11 , був допитаний ОСОБА_5 про обставини перевезення сільськогосподарської продукції ДП ДГ «Червоний землероб» КДСГДС НААН України у 2015 році та відомі йому обставини вчиненого кримінального правопорушення. Під час вказаного допиту ОСОБА_5 , окрім іншого повідомив, що він працює на ТОВ «Деметра-ЛК» за трудовим договором на посаді водія з 2013 року. До його посадових обов`язкових входить керування транспортними засобами, експедиція вантажу, який перевозиться, а також ремонт.

Також ОСОБА_5 повідомив, що ним здійснювались перевезення зерна з с. Чарівне та с. Мирне Бобринецького району Кіровоградської області до с. Ростмистрівка, Смілянського району, Черкаської області на автомобілі марки «Сканія» д.н.з. НОМЕР_1 , напівпричіп НОМЕР_2 . Ніхто інший з працівників ТОВ «Деметра-ЛК» не керує зазначеним автомобілем.

У зв`язку з встановленням в ході досудового розслідування додаткових даних та з метою уточнення наданих раніше показань, 16 січня 2017 року в с. Ротмістрівка Смілянського району Черкаської області, ОСОБА_5 був повторно допитаний як свідок та повідомив, що в нього наявні особисті записи щодо здійснених перевезень сільськогосподарської продукції ДП ДГ «Червоний землероб» у 2015 році та більш точну інформацію щодо цих питань він зможе повідомити пізніше.

16.01.2017 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. З ст. 209 КК України.

З цього часу у ОСОБА_5 виник мотив - перешкодити органу досудового розслідування встановити фактичні обставини кримінальних правопорушень, зокрема щодо ролі ОСОБА_8 як особи, що організувала та безпосередньо керувала вивезенням зерна з ДП ДГ «Червоний землероб» та збутом його суб`єктам господарської діяльності реального сектору економіки та мета - уникнення ОСОБА_8 кримінальної відповідальності за інкриміновані йому злочини.

ОСОБА_5 , будучи належним чином попередженим про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 385 КК України, тобто за відмову свідка від давання показань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, а також те, що за відсутності поважних причин, він ухиляється від виконання покладених на нього обов`язків, що передбачені ст. 66 КПК України, а саме давати правдиві показання під час досудового розслідування, в ході проведення допиту його як свідка 27.01.2017, що відбувався в період з 14 год. 40 хв. до 15 год. 05 хв. у службовому кабінеті № 352 Національного антикорупційного бюро України за адресою: м. Київ, вул. Василя Сурикова, 3, за участі адвоката ОСОБА_12 , посилаючись на ст.63 Конституції України, відмовився давати покази у кримінального провадженні № 0000591 від 24.09.2015, у зв`язку з тим, що його покази можуть бути використані проти ОСОБА_8 , якому у вказаному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 209 КК України, мотивуючи це тим, що ОСОБА_8 є його троюрідним дядьком.

В подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи свій умисел, спрямований на відмову від дачі показань під час досудового розслідування, будучи належним чином попередженим про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 385 КК України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, а також те, що за відсутності поважних причин, він ухиляється від виконання покладених на нього обов`язків, що передбачені ст. 66 КПК України, а саме давати правдиві показання під час досудового розслідування, 01.02.2017 в період з 09 год. 51 хв. до 10 год. 18 хв., в ході проведення допиту його як свідка, що фіксувався за допомогою технічних засобів, у кабінеті № 354 Національного антикорупційного бюро України за адресою: м. Київ, вул. Василя Сурикова, 3 за участі адвоката ОСОБА_12 відмовився відповідати на поставлені йому запитання посилаючись на ст. 63 Конституції України.

Таким чином, діючи умисно, всупереч покладеного на нього процесуального обов`язку давати правдиві показання під час досудового розслідування кримінального провадження, що визначено п. 2 ч. 2 ст. 66 КПК України, ОСОБА_5 ухилився від вчинення тих дій, які він повинен був і мав можливість здійснити, що виявилось у неповідомленні відомостей про факти, які йому були відомі, що суттєво може вплинути на хід судового слідства в частині процесуального дослідження доказів по кримінальному провадженню та встановленню об`єктивної істини у провадженні.

За таких обставин місцем вчинення кримінального правопорушення є службові кабінети №№ 352, 354 Національного антикорупційного бюро України, а часом вчинення кримінального правопорушення - відповідні проміжки часу, упродовж яких відбувався допит свідка ОСОБА_5 , під час яких останній відмовився надавати показання, посилаючись на ст. 63 Конституції України, а саме: 27.01.2017 в період з 14 год. 40 хв. до 15 год. 05 хв. та 01.02.2017 в період з 09 год. 51 хв. до 10 год. 18 хв.

Відповідно до ст. 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

Аналогічне положення закріплено також в ч. 2 ст. 385 КК України.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 18 КПК України жодна особа не може бути примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні її близькими родичами чи членам її сім`ї кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 3 КПК України близькі родичі та члени сім`ї - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Отже, спосіб вчинення інкримінованого ОСОБА_5 злочину полягає в тому, що останній будучи належним чином попередженим про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 385 КК України, тобто за відмову свідка від давання показань, 27.01.2017 та 01.02.2017 без передбачених Законом, зокрема ст. 63 Конституції України, ч. 2 ст. 385 Кримінального кодексу України та ч. 1 ст. З, ч. З ст. 18 Кримінального процесуального кодексу України, підстав відмовився давати показання у кримінальному провадженні № 0000591 про відомі йому обставини, в тому числі і вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, який в розумінні ст. З КПК України та ст. 63 Конституції України, не є членом сім`ї ОСОБА_5 та його близьким родичом безпідставно, протиправно мотивуючи свою відмову тим, що ОСОБА_8 є його близьким родичем - троюрідним дядьком, а також посиланням на ст. 63 Конституції України, як обставину, що дає йому право не надавати покази у кримінальному провадженні № 0000591 від 24.09.2015.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав, повністю підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини, щиро розкаялась у скоєному.

Показання обвинуваченого ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає докази, надані прокурором у даному кримінальному провадженні, належними і допустимими, а вину обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 385 КК України, доведеною, оскільки він будучи свідком відмовився від давання показань під час провадження досудового розслідування.

Таким чином ОСОБА_5 відмовився від давання показань як свідок під час провадження досудового розслідування, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 385 КК України.

При призначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який вчинив злочин невеликої тяжкості, особу винного, раніше не судимого, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів слід покласти на обвинуваченого.
Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 122, 124, 349, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України та на підставі ч. 1 ст. 385 Кримінального кодексу України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 385 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 1020,00 грн. (тисячу двадцять грн. 00 коп.)

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів 2860,00 грн.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1