Справа № 456/2100/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/275/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 червня 2018 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого у кримінальному провадженні №0000678 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок Стрийського міськрайонного суду від 12 червня 2018 року в частині призначеної міри покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст. 115 КК України - скасувати у зв`язку із м`якістю та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; ухвалити новий вирок, обравши ОСОБА_7 більш суворе покарання за ч.1 ст.115 КК України, а саме, 10 років позбавлення волі; у решті вирок залишити без змін.

Вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 червня 2018 року ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч.1 ст.115 КК України на 7 (сім) років шість місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід, щодо ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з моменту затримання 16.04.2017 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано засудженому ОСОБА_7 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 16 квітня 2017 року по день набрання вироком законної сили включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішено питання з речовими доказами.

Стягнуто в користь держави з ОСОБА_7 7733 (сім тисяч сімсот тридцять три) гривні 44 копійки за проведення експертизи № 10/407 від 29.06.2017 року у кримінальному провадженні № 0000678.

Згідно вироку 16 квітня 2017 року, приблизно о 17.00 годині, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем свого тимчасового мешкання (саморобна будівля із дерева, поліетилену та матерчатих матеріалів), що розташоване в лісопосадці поблизу кафе «Корчма», що в с. Добрівляни Стрийського району Львівської області, завідомо знаючи, що серце людини є життєво важливим органом, маючи умисел на умисне заподіяння смерті людини, на ґрунті особистих неприязних відносин зі співмешканкою ОСОБА_10 , під час раптово виниклого словесного конфлікту, використовуючи господарсько-побутовий ніж, який вихопив з рук потерпілої, та утримував у правій руці, наніс ОСОБА_10 два удари в ділянку лівої молочної залози, чим спричинив останній, згідно висновку судово-медичної експертизи № 76 від 17.04.2017 р., тілесні ушкодження у вигляді непроникаючої в плевральну порожнину рани на боковій поверхні грудної клітки зліва, а саме в проекції третього ребра по передньо пахвинній лінії та колючеріжучого поранення грудної клітки зліва, яке проникало в плевральну порожнину і супроводжувалось ушкодженням серцевої сумки та тканини самого серця, що призвело до розвитку гострої зовнішньо-внутрішньої крововтрати, від якого потерпіла ОСОБА_10 померла на місці.

У апеляційній скарзі прокурор у справі, не оспорюючи фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_11 та правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 115 КК України, вважає, що покарання, призначене оскаржуваним вироком не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і за своїм розміром є явно несправедливим через його м`якість.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог зазначає, що судом першої інстанції, при визначенні міри покарання ОСОБА_12 не належним чином враховано дані про особу обвинуваченого, обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, характер і ступінь тяжкості наслідків вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення. Вказане призвело до прийняття судом невмотивованого рішення та призначення обвинуваченим несправедливого покарання через його м`якість.

Стверджує, що судом першої інстанції не вмотивовано обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_12 у пред`явленому обвинуваченні, не враховано у повній мірі дані, що характеризують особу обвинуваченого, характер і ступінь тяжкості наслідків вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення.

Звертає увагу, що при апеляційному розгляді слід дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, обтяжуючі та пом`якшуючі обставини вчиненого кримінального правопорушення, оскільки такі не повністю досліджені. Посилається на положення ст. 414 КПК України.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, захисника та обвинуваченого про законність і обґрунтованість оскаржуваного вироку, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч.1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно оцінив одержані у передбаченому КПК України порядку докази у цьому кримінальному провадженні у їх сукупності, прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, що повністю та об`єктивно стверджується зібраними та перевіреними в ході судового розгляду доказами, що в апеляційній скарзі прокурора не оскаржується.

Щодо призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, то слід вказати наступне.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції повністю дотримався вищевказаних вимог, про що зазначив у оскаржуваному вироку.

Як вбачається з матеріалів справи, судом враховано, що ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, що підтверджується довідкою №18-18042017/46031 (т.1 а.с.46 зворот); позитивно характеризується за місцем проживання і реєстрації (т.1 а.с.51); позицію потерпілої, яка у заяві від 17 жовтня 2017 року зазначила, що покладається на думку суду щодо покарання (т.2 а.с.37).

Відтак, покликання прокурора в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не належним чином врахував дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, характер і ступінь тяжкості наслідків вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення є безпідставними.

Крім того, у своїй апеляційній скарзі прокурор посилається на м`якість призначеного покарання, однак при цьому не зазначає обґрунтування явної несправедливості, як встановлено ст. 414 КПК.

Колегія суддів вважає, що покарання обвинуваченому, призначено з дотриманням вимог ст.ст. 50, 65 КК України, що є достатнім та необхідним для виправлення особи обвинуваченого ОСОБА_7 .

Згідно із п.4 ч.1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

При перевірці справи в апеляційному порядку не виявлено неправильного застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, на що покликається апелянт у своїй апеляційній скарзі. Підстав для зміни вироку у частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання відповідно до вимог кримінального процесуального закону колегія судів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 червня 2018 року щодо ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000678 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особами, що перебувають під вартою, - з моменту отримання ними копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4