Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/493/18
Провадження № 1-кп/670/68/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2018 року смт. Віньківці
Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000131 від 23.05.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 23.11.2002 року встановлено стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 18.11.2002 року і до її повноліття.
Однак, ОСОБА_4 , ігноруючи вказане судове рішення, в порушення вимог ст. 51 Конституції України, ст. ст. 150, 180 Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства», які передбачають обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину, будучи неодноразово попередженим державним виконавцем Віньковецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів, будучи працездатною особою та маючи відповідні доходи, в період з 2014 року умисно, злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Так, ОСОБА_4 нараховано аліменти за 2014 рік в сумі 4738,50 гривень, з яких останнім сплачено лише 500 гривень, хоча ним отримано дохід від надання земельних ділянок площею 1,3962 га та 0,7414 га в оренду ТОВ «Енселко Агро» в сумі 9049,90 гривень. За 2015 рік ОСОБА_4 нараховано 4680,30 гривень аліментів, з яких ним сплачено лише 150 гривень, хоча останній отримав дохід від надання земельних ділянок площею 1,3962 га та 0,7414 га в оренду ТОВ «Енселко Агро» в сумі 3289,24 гривні. За 2016 рік ОСОБА_4 нараховано 5467,80 гривень аліментів, та за 2017 рік -- 4994,30 гривень аліментів, однак протягом вказаного періоду ним жодного разу не сплачено аліментів, хоча він отримав дохід від надання земельних ділянок площею 1,3962 га та 0,7414 га в оренду ТОВ «Енселко Агро» в 2016 році 6661,38 гривень, та в 2017 році -- 7486,51 гривень. Окрім того, у 2016 році ОСОБА_4 отримано благодійну допомогу в сумі 1140 гривень.
Загалом за період з 2014 року по 2017 рік ОСОБА_4 отримано дохід від надання земельних ділянок в оренду ТОВ «Енселко Агро» в сумі 25299,27 гривень, а також благодійну допомогу в сумі 1140 гривень, які останній витратив на власні потреби, але аліментів не сплачував.
Отже, отримуючи грошові кошти від оренди земельних ділянок та благодійну допомогу ОСОБА_4 в період з січня 2014 року по серпень 2017 злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), що виразилось у неповідомленні органів державної виконавчої служби про свої доходи, та у прямій відмові від сплати встановлених йому рішенням суду аліментів, загальна заборгованість по яких за період з січня 2014 року по серпень 2017 року за станом на 22.05.2018 становить 19266 грн 90 коп., що сукупно складає суму виплат більше ніж за 3 місяці вказаного платежу.
Своїми умисними діями, які виразились в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та розкаявся.
Показав, що заборгованість по аліментах на користь потерпілої на утримання дочки ОСОБА_6 у нього виникла в зв`язку з важким матеріальним становищем. За відсутності робочих місць офіційно на роботу він працевлаштуватись не може, тому зайнятий у домашньому господарстві. У 2014 році ОСОБА_7 захворів на гепатит, терпів сильні болі, у зв`язку з чим отримані кошти змушений був тратити на ліки. Крім того, обвинувачений показав, що проживає у цивільному шлюбі із ОСОБА_8 , та в 2014 році у них народилась дочка ОСОБА_9 , яка є інвалідом з дитинства, та щомісячно потребує близько 600 грн на лікування. У власності обвинувачений має дві земельні ділянки, за які отримує орендну плату натурою у вигляді пшениці. Розмір заборгованості по аліментах не оспорює та зобов`язувався погасити борг при першій же можливості.
Крім визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому, його винність повністю підтверджується зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами.
Так, згідно показань свідка -- начальника Віньковецького районного відділу ДВС ОСОБА_10 , починаючи з моменту пред`явлення потерпілою ОСОБА_5 у 2002 році виконавчого листа про стягнення аліментів із ОСОБА_4 останній аліменти майже не сплачував, в результаті чого утворився борг більше 40 тисяч гривень.
Об`єктивно винуватість обвинуваченого підтверджується:
-- постановою Віньковецького районного суду про стягнення аліментів від 28.11.2002 року, згідно з якою постановлено стягувати із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 18.11.2002 року і до повноліття дитини;
-- виконавчим листом № 2-562 від 28.11.2002 року про стягнення аліментів із ОСОБА_4 ;
-- постановою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 2-562 від 28.11.2002 року про стягнення із ОСОБА_4 аліментів на користь ОСОБА_5 ;
-- розпискою ОСОБА_4 від 14.03.2011 року, згідно з якою його повідомлено про розмір заборгованості по аліментах у сумі 12841 грн;
-- довідкою-розрахунком відділу ДВС від 22.05.2018 року про нараховані та сплачені аліменти по справі ОСОБА_4 заборгованості по аліментах, згідно з якою за період з листопада 2002 року по липень 2017 року аліменти нараховано у сумі 46520 грн 02 коп., сплачено аліменти у сумі 3269 грн, 19.07.2010 року в рахунок погашення боргу стягувачу було передано нереалізоване арештоване майно боржника на суму 1250 грн, заборгованість по аліментах становить 42001 грн 02 коп.;
-- викликами державного виконавця боржника ОСОБА_4 від15.02.2018 року та 19.03.2018 року у відділ ДВС з метою погашення боргу по аліментах;
-- довідкою Віньковецького відділення Кам`янець-Подільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 30.05.2018 року, з якої вбачається, що ОСОБА_4 протягом 2014-2017 років отримав від надання майна в лізинг 25299,27 грн та 1140 грн благодійної допомоги.

Таким чином, на підставі досліджених доказів, суд доходить висновку, що своїми умисними винними діями ОСОБА_4 скоїв суспільно небезпечне діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, і його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Призначаючи покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості злочину, суд повинен виходити із всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву та мети, способу і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали, тощо.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів.
Так, ОСОБА_4 вчинив злочин, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття, що виразилось у повному визнанні вини, критичному відношенні до скоєного та активне сприяння розкриттю злочину шляхом надання органу досудового розслідування добровільної допомоги у з`ясуванні обставин вчинення злочину.
За місцем проживання на території Майданоолександрівської сільської ради ОСОБА_4 характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, однак хворіє на гепатит, про що свідчать записи у його медичній картці амбулаторного хворого.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
За наведених обставин суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання на строк та в межах санкції статті, за якою він засуджується, а саме у виді громадських робіт.
Суд вважає, що таке покарання у даному випадку буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Судових витрат у кримінальному провадженні немає.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 370, ст. ст. 373-374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк сто годин.

Вирок суду може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Віньковецький районний суд.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1