Справа № 747/617/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/161/19
Категорія - ст. 309 ч. 1 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000182 від 09.07.2018 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 на вирок Срібнянського районного суду Чернігівської області від 01 листопада 2018 року, по кримінальному провадженню щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Крапивне Бахмацького району Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_8

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області від 01 листопада 2018 року ОСОБА_7 визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України і призначене йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

На підставі ч.4 ст.309 КК України обвинувачений ОСОБА_7 звільнений від кримінальної відповідальності, як особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 858 гривень процесуальних витрат на залучення експертів.

Міра запобіжного заходу до ОСОБА_7 не застосовувалась.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст.100 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, 02.08.2018 ОСОБА_7 повертаючись додому з с. Зелений Гай Талалаївського району, на узбіччі дороги виявив дикорослі рослини конопель, назривав їх і переніс до власного господарства по АДРЕСА_1 .

02.08.2018 в результаті проведення санкціонованого обшуку в господарстві за місцем проживання ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - каннабіс, загальна маса якого в перерахунку на суху речовину становить 87,013 г., який ОСОБА_7 виготовив та зберігав без мети збуту.

Не погоджуючись з рішенням суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій обвинуваченого, доведеність його вини, просив вирок стосовно ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити ухвалу, якою звільнити ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.1 ст.309 КК України від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України та кримінальне провадження відносно нього закрити.

Вказує, що оскільки ОСОБА_7 , вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України, але добровільно звернувся за медичною допомогою, проходив курс лікування від наркоманії, що підтверджується медичною довідкою, заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, суд мав постановити ухвалу та закрити кримінальне провадження, а не вирок з призначенням покарання та звільненням від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Відповідно до ч.4 ст.309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно ст.369 КПК України судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку, а судове рішення, у якому суд вирішує інші питання, викладається у формі ухвали.

Частиною 4 ст.286 КПК України визначено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

При цьому, на підставі ч.2 ст.284, ч.1 ст.285, ч.3 ст.288 КК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, суд, ухвалюючи у даному випадку щодо ОСОБА_7 вирок та звільняючи його від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України, порушив вказані вимоги кримінального процесуального законодавства.

Також судом не звернуто увагу на вимоги ч.1 ст.368 КПК України, у якій вказано, що ухвалюючи вирок, суд повинен прийняти до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого. Таким чином, неналежне встановлення таких відомостей, що характеризують особу, суперечить вимогам п.4 ч.1 ст.91 КПК України щодо обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та перешкодило виконанню судом передбаченої п.3 ч.1 ст.65 КК України імперативної вимоги щодо всебічного з`ясування обставин, які характеризують особу винного, та щодо призначення покарання, необхідного і достатнього для її виправлення та попередження нових злочинів (ч.2 ст.65 КК України).

Отже, ще у підготовчому судовому засіданні судом допущено порушення вимог статей 314, 314-1 КПК України, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

У відповідності до вимог ч.2 ст.124 КПК України та роз`яснень, що містяться у п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про правові позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» № 6 від 03.06.2016, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у разі ухвалення обвинувального вироку. Таким чином, питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у підсумковому рішенні (викладеному у формі вироку), яким відповідно завершується провадження на стадії судового розгляду (п. 13 ч.1 ст.368, п.1 ч.4 ст.374 КПК України), а покладення судових витрат на осіб, звільнених від кримінальної відповідальності кримінальним процесуальним законом (ст.124 КПК України) не передбачено.

Таким чином, у разі дотримання судом вимог кримінального процесуального закону (ст.ст. 284-286, 288, 369 КПК України) та звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України із закриттям провадження на підставі ухвали суду, а не вироку, з урахуванням вимог ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави судові витрати за проведення експертизи не підлягали стягненню.

Крім того, вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України, суду слід з`ясувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено, і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин (п. 23 постанови ПВСУ від 26 квітня 2002 № 4).

Таким чином, при вирішенні питання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно було з`ясувати, чи дійсно ОСОБА_7 страждає на наркоманію і потребує лікування від неї. Слід мати на увазі, що особою хворою на наркоманію, визнається така особа, якій у встановленому порядку медичним закладом встановлено діагноз «наркоманія».

Суд першої інстанції ці обставини не з`ясував, будь яких даних про наявність у ОСОБА_7 захворювання на наркоманію у справі немає, згідно довідки головного лікаря Талалаївської ЦРЛ, ОСОБА_7 за місцем проживання в наркологічному кабінеті під диспансерним наглядом не перебуває.

Крім того, суд не пересвідчився чи дійсно ОСОБА_7 звернулася до лікувального закладу і розпочав лікування добровільно, а не вимушено, і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

У ході судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_7 заявив клопотання про приєднання до матеріалів кримінального провадження довідки про проходження ним лікування від наркоманії і з урахуванням думки учасників провадження дана довідка була долучена до матеріалів справи та у останньому слові обвинувачений просив його суворо не карати та врахувати те, що він пройшов лікування.

З огляду на це, з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що ОСОБА_7 або інша сторона кримінального провадження, взагалі зверталися до суду із клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України.

З огляду на викладене, без з`ясування зазначених істотних обставин, суд дійшов передчасного висновку про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України на підставі положень ч.4 ст.309 КК України.

Наведені порушення кримінального процесуального закону є безумовною підставою для скасування вироку суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

При новому розгляді необхідно усунути порушення вимог кримінального процесуального закону з дотриманням встановленого законом порядку повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження та ухвалити законне, обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст. ст. 404 ,407, 419 КПК України, колегія -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Срібнянського районного суду Чернігівської області від 01 листопада 2018 року, по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3