Справа № 727/5570/18
Провадження № 1-кп/727/92/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
за участю захисника ОСОБА_6
за участю обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження /ЄРДР №0003228/ з обвинувальним актом, затвердженим прокурором Чернівецької місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_8 , по обвинуваченню ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, -
встановив:

В провадженні Шевченківського районного суду м.Чернівці перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Прокурор в судовому засіданні заявив письмове клопотання про продовження терміну тримання під вартою та просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк утримання під вартою враховуючи те, що ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, за який передбачається максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12-ти років, не має постійного джерела доходів, а також існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема те, що: обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; обвинувачений може незаконно вплинути на свідка ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказує, що висунута ОСОБА_7 підозра є обґрунтованою, наявні достатні докази причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних насильницьких злочинів, а тому існує обґрунтований ризик вчинення останнім кримінальних правопорушень. Також, звертає увагу суду на те, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні було зупинено у зв`язку з переховуванням ОСОБА_7 від органів досудового слідства. Тому слід вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 є недостатнім, підстав для застосування іншого запобіжного заходу немає.
Сам обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора за безпідставністю, обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити до 10.07.2019 року, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді від 25.04.2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк застосування до 20.06.2018 року.
У вказаній ухвалі суду від 25.04.2018 року про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою зазначено обставини, які стали підставами для обрання останньому запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
Крім того, ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18.06.2018 року під час підготовчого судового засідання обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк застосування до 17.08.2018 року.
Також, ухвалами Шевченківського районного суду м.Чернівці від 02.08.2018 року, від 24.09.2018 року, від 19.11.2019 року, від 11.01.2019 року, від 19.02.2019 року та від 15.04.2019 року під час судового засідання обвинуваченому ОСОБА_7 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, востаннє до 14.06.2019 року.
У вказаних ухвалах слідчого судді від 25.04.2018 року та суду від 18.06.2018 року про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою зазначено обставини, які стали підставами для обрання останньому запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
Станом на даний час судовий розгляд по суті даного кримінального провадження триває, при цьому, суд вважає, що обставини, за якими судом було обрано обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід саме у вигляді взяття під варту, не відпали, інших суттєвих обставин, котрі давали б підстави для зміни запобіжного заходу суд не вбачає.
При цьому, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, і який відповідно до ст.12 КК України, віднесений до особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання до 12-ти років позбавлення волі з конфіскацією майна, інкримінований ОСОБА_7 злочин, згідно обставин обвинувального акту - вчинений із застосуванням насильства.
За наведених обставин, суд вважає, що заявлене прокурором клопотання є обґрунтованим, прокурором доведено наявність ризиків, що обвинувачений зможе переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного умисного злочину, перебував в розшуку. Зазначене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Разом з тим, враховуючи вищевикладене, суд відхиляє аргументи сторони захисту з цього приводу.
При цьому, суд враховує, що запобіжний захід має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно зі ст.ст.7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Будь-якої інформації, що свідчить про наявність в обвинуваченого тяжких хвороб, які б перешкоджали його перебуванню в умовах ізоляції від суспільства у суду немає.
Таким чином, обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - не змінилися, а ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися, що унеможливлює застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.
Крім цього, згідно з п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Суд вважає, що в даному випадку слід застосувати вимоги ч.4 ст.183 КПК України та не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні злочину із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.183, 315, 331, 369-372, ч.2 ст.392 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 , визначений ухвалою суду від 18.06.2018 року, у вигляді тримання під вартою - продовжити до 10.07.2019 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та адвокату негайно після її проголошення та направити начальнику ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор».

Головуючий суддя: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3 .

Копію цієї ухвали мені вручено 11.05.2019 року.

Обвинувачений ___________________________________________