У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 126/2476/17

Провадження № 1-кп/126/22/2019

14 січня 2019 року м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, внесено в Єдиний Реєстр досудових розслідувань за № 000053 від 09.02.2016 року, -

ВСТАНОВИВ :
В провадженні Бершадського районного суду знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про повернення обвинувального акту, в якому зазначив, що призначити судовий розгляд на підставі даного обвинувального акту неможливо у зв`язку з істотними порушеннями вимог ч. 2 п. 5 ст. 291 КПК України.

Стверджує, що в обвинувальному акті при викладені фактичних обставин орган досудового розслідування зазначає: «... ОСОБА_5 засвідчив власним підписом завідомо неправдиві договори оренди...», проте, відповідно до диспозиції ст. 366 КК України, об`єктивну сторону кримінального правопорушення становить складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів, отже підпис такого документу не є кримінально караним діянням, оскільки не утворює склад інкримінованого злочину. Відсутні фактичні обставини щодо того хто, у якому місці, коли та за яких обставин складав дані договори; відсутня об`єктивна сторона інкримінованого злочину, оскільки не вказано у чому ж саме полягає підробка договорів оренди, чому вони неправдиві; відсутні фактичні обставини які б вказували на те, що ОСОБА_5 достовірно знав про те, що договори оренди є неправдивими, чи їх підписував, та за яких обставин. Вказані обставини відповідно до ст. 91 КПК України, підлягають обов`язковому доказуванню, оскільки впливають не лише на кваліфікацію злочину, а також і на встановлення об`єктивної та суб`єктивної сторони інкримінованого правопорушення.

Адвокат ОСОБА_6 зазначає, що орган досудового розслідування, без викладу фактичних обставин, лише у кваліфікації інкримінованої статті посилається на таку ознаку, як видача службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу. При викладені фактичних обставин не вказано кому, коли, при яких обставинах і який саме завідомо неправдивий офіційний документ видав ОСОБА_5 і чим це підтверджується, так як видача договорів оренди землі не входить в коло службових повноважень ОСОБА_5 і диспозицією ст. 366 КК України не охоплюється.

Більш того, статус офіційного документу, договір оренди землі набуває з моменту його реєстрації у державного реєстратора, який і видає офіційний документ, що підтверджено правовим висновком, який зробив Верховний Суд України у справі № 6-643 цс. 16 від 13 червня 2016 року, зокрема: «Виходячи з положень статті 638 ЦК України, статей 125, 126 ЗК України договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації», отже видача офіційного документу входить в коло повноважень державного реєстратора.

Крім того, в обвинувальному акті орган досудового розслідування, при викладені фактичних обставин, посилається на висновок експерта № 2378/2379 від 22.12.2015 року, разом з тим невідомо, яка саме експертиза проводилася, що було предметом дослідження і про що цей висновок. В обвинувальному акті не вказано, що саме даний висновок доводить чи спростовує, які питання вирішувалися експертами під час експертизи і, як він взагалі впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_5 та доводить обвинувачення в інкримінованому кримінальному правопорушенні.

З викладу фактичних обставин обвинувального акту неможливо встановити у чому конкретно обвинувачується ОСОБА_5 чи за складання завідомо неправдивих офіційних документів, чи за видачу завідомо неправдивих офіційних документів, чи за внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Згідно судової практики, обвинувальний акт має бути зрозумілим не тільки обвинуваченому, який має право знати у чому він обвинувачується, але і суду, і повинен містити деталізований опис фактичних обставин кримінального правопорушення, який дозволить суду прийняти рішення про можливість подальшого судового розгляду за даним обвинувальним актом. Оскільки відповідно до п. 2 ч. З ст. 374 КПК України, суд, у разі визнання особи винуватою, у вироку повинен зазначити формулювання обвинувачення, яке він вважає доведеним із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення. На цьому акцентує увагу і судова практика ЄСПЛ, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2000р., ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», де прописано: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту».

Обвинувачений ОСОБА_5 клопотання адвоката ОСОБА_6 підтримав та просив його задоволити.

Адвокат ОСОБА_6 своє клопотання підтримав та просив обвинувальний акт повернути прокурору, оскільки він не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України,так як у ньому неповністю викладені всі фактичні обставини справи, відсутнє формулювання обвинувачення, у зв`язку з чим неможливо належним чином здійснювати захист від не конкретного обвинувачення.

Прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні заперечили проти задоволення вищевказаного клопотання, зазначили, що підстав для закриття, зупинення провадження немає. В провадженні наявні всі необхідні для розгляду в судовому засіданні матеріали, порушень КПК України при проведені досудового розслідування не встановлено, справа підсудна Бершадському районному суду Вінницької області. На підставі викладеного, просили призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні та заявили клопотання про складання досудової доповіді представниками органу пробації.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування суд вважає, що обвинувальний акт має бути повернутий прокурору з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Дослідивши обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 судом встановлено, що його складено з порушенням вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки неповністю викладені фактичні обставини скоєння кримінального правопорушення, а саме час його вчинення, місце, мотив, спосіб, правова кваліфікація не відповідає викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, відсутнє повне формулювання обвинувачення, що є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, внесено в Єдиний Реєстр досудових розслідувань за № 000053 від 09.02.2016 року, повернути прокурору.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1