Справа № 461/3489/18
Провадження № 1-кп/461/124/19
УХВАЛА

21.03.2019 Колегія суддів Галицького районного суду м. Львова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0005697 від 31.12.2017 року відносно ОСОБА_7 , про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 408, ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, ОСОБА_8 , про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, -

в с т а н о в и в :
у провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 408, ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, ОСОБА_8 , про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У судовому засіданні прокурором заявлено письмове клопотання про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки ризики, які стали підставою для обрання щодо обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою не минули та не зменшились.

Обвинувачена ОСОБА_8 та її захисник кожний окремо заперечили проти задоволення клопотання прокурора, просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник проти задоволення клопотання не заперечили.

Захисник потерпілих проти клопотання прокурора не заперечив.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого та тяжких злочинів, за які передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі, та ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися та не відпали.

При розгляді справи судом з врахуванням матеріалів кримінального провадження не встановлено обставин, які б виключали перебування обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під вартою, запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає не лише особі обвинувачених, а й характеру та тяжкості злочинів, у вчиненні яких вони обвинувачуються, такий виключає можливість перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню їх від суду.

При вирішенні питання запобіжного заходу, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, не допускається тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого без судового рішення, що виключає можливість, в тому числі, і «автоматичного» продовження застосування такого запобіжного заходу. При цьому, після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, однак застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування). Метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Колегія суддів, вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, що виправдовує подальше тримання обвинувачених під вартою.

Таким чином, враховуючи вищенаведене та те, що судове провадження по розгляду зазначеного кримінального провадження до 31 березня 2019 року не буде завершено, колегія суддів вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою не відпали, а тому наявна необхідність у продовженні такого запобіжного заходу із зазначенням визначеного строку.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 314, 315, 331 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
Клопотання прокурора задоволити.

Застосований відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжити до двох місяців, тобто до 19 травня 2019 року, включно без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження та скерувати до Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3