Справа № 525/713/18
Провадження № 1-кп/525/79/2018

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.2018 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області кримінальне провадження, зареєстроване 09.06.2018 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000161 за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Машівка

Полтавської області, жительки

АДРЕСА_1 , українки,

громадянки України, з повною загальною середньою освітою,

одруженої, не працюючої, раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :

09 червня 2018 року близько 12 години обвинувачена ОСОБА_4 , таємно, умисно, протиправно, шляхом підбору ключа до навісного замка, проникла до житлового будинку, де проживає ОСОБА_6 , що розташований за адресою АДРЕСА_2 , звідки викрала із кишені шортів, що находилися на вішалці для одягу в житловій кімнаті будинку грошові кошти в сумі 350 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_6 .

Після цього обвинувачена ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, викраденими грошовими коштами в сумі 350 гривень розпорядилася на власний розсуд, чим довела свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна до кінця, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 350 грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України при зазначених вище обставинах визнала повністю і суду пояснила, що 09 червня 2018 року близько 12 години вона шляхом підбору ключа до навісного замка проникла до житлового будинку, де проживає ОСОБА_6 , де із кишені шортів, які висіли на вішалці для одягу в житловій кімнаті будинку викрала грошові кошти в сумі 350 гривень, які потратила на власні потреби. Вказала, що з кількістю та вартістю викраденого згодна. У вчиненому щиро розкаюється.

Суд, за згодою всіх учасників судового провадження, обмежився допитом обвинуваченої та оголошенням документів, які характеризують особу обвинуваченої, відповідно, докази по справі не досліджувалися, в зв`язку з тим, що суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження цих доказів, які ніким не оспорюються.
Суд, дослідивши та проаналізувавши докази по даному кримінальному провадженню приходить до висновку, що своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до житла, обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення (злочин) і її протиправні дії суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України суд не вбачає.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України).
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Системний аналіз та юридичний зміст положень ст.65 КК України вказує на те, що загальні засади призначення покарання (ст.65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
У п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При обранні міри та виду покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, те, що злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, обстановку та обставини вчинення злочину, незначну вартість викраденого майна, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, по місцю проживання характеризується посередньо, офіційно не працює, наявність ряду пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, те, що ОСОБА_4 є особою працездатного віку, визнана здоровою, її сімейний та майновий стан, і з урахуванням сукупності цих обставин, а також відомостей досудової доповіді органу пробації про обвинувачену, приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 можливо без ізоляції від суспільства і їй необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі та можливо звільнити її від відбування покарання з випробуванням, в порядку ст.75 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся, витрати на залучення екперта відсутні.

Підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_4 не вбачається.

Речові докази по справі СD диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту 13.06.2018 року з підозрюваною ОСОБА_4 , який приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000161 належить залишити на зберіганні в матеріалах даного кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

У відповідності ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі СD диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту 13.06.2018 року з підозрюваною ОСОБА_4 , який приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000161 належить залишити на зберіганні в матеріалах даного кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Великобагачанський районний суд.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1