печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю представника володільця майна ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 щодо неповернення грошових коштів у розмірі гарантованих Фондом гарантування вкладів фізичних осіб сум відшкодування відповідно до сум, які перебували на їхніх рахунках у ПАТ «КБ «УФС» та зобов`язання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 скасувати постанову від 21.03.2018 року про визнання їх речовим доказами у кримінальному провадженні № 000066,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 щодо неповернення грошових коштів у розмірі гарантованих Фондом гарантування вкладів фізичних осіб сум відшкодування відповідно до сум, які перебували на їхніх рахунках у ПАТ «КБ «УФС» та зобов`язання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 скасувати постанову від 21.03.2018 року про визнання їх речовим доказами у кримінальному провадженні № 000066.

В обґрунтування скарги зазначає, що слідчим відділом Печерського управління поліції ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000066 від 06.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. В рамках даного кримінального провадження 21.03.2018 прокурором ОСОБА_4 винесена постанова про визнання речовим доказом грошових коштів у розмірі гарантованих Фондом гарантування вкладів фізичних осіб сум відшкодування відповідно до сум, які перебували на рахунках ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у ПАТ «КБ «УФС». На думку заявників, грошові кошти не відповідають критеріям речових доказів відповідно до ст. 98 КПК України та мають бути повернуті ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

У судовому засіданні представник володільців майна ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив задовольнити.

Прокурор проти задоволення скарги заперечував. Зазначив, що арешт на грошові кошти у встановленому порядку не накладався, вони не вилучені, а постанова про визнання грошових коштів речовими доказами в кримінальному провадженні не створює негативних наслідків для ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Вислухавши позиції сторін, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги, виходячи з такого.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Печерського управління поліції ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000066 від 06.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

21.03.2018 прокурором Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_4 винесена постанова про визнання грошових коштів у розмірі гарантованих Фондом гарантування вкладів фізичних осіб сум відшкодування відповідно до сум, які перебували на рахунках фізичних осіб у ПАТ «КБ «УФС», зокрема ОСОБА_5 та ОСОБА_6 речовими доказами у кримінальному провадженні № 000066.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого/прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Отже, законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

Таким чином, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, за наявності трьох обов`язкових ознак: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Тому, наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Крім того, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, особа наділена правом оскаржити рішення слідчого чи прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Проте, вказана скарга не містить зобов`язань про проведення процесуальних у певний строк та здійснення слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій та виходить за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Проте, грошові кошти, що визнанні речовим доказом у кримінальному провадженні слідчим, прокурором не вилученні, а тому неможливо вирішити питання щодо їх повернення.

Арешт у встановленому порядку на грошові кошти у розмірі гарантованих Фондом гарантування вкладів фізичних осіб сум відшкодування відповідно до сум, які перебували на рахунках фізичних осіб у ПАТ «КБ «УФС», зокрема ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не накладався, а постанова прокурора про визнання їх речовими доказами у кримінальному провадженні ніяких наслідків для заявників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не створює.

Враховуючи викладене, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаної скарги.

Керуючись ст. 169, 167, 171, 303-307, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 щодо неповернення грошових коштів у розмірі гарантованих Фондом гарантування вкладів фізичних осіб сум відшкодування відповідно до сум, які перебували на їхніх рахунках у ПАТ «КБ «УФС» та зобов`язання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 скасувати постанову від 21.03.2018 року про визнання їх речовим доказами у кримінальному провадженні № 000066 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1