Дата документу 31.01.2019 Справа № 314/4421/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/168 /19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 314/4421/17Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.86 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 25 травня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 25 травня 2018 року відмовлено в застосуванні амністії за Законом України "Про амністію у 2016 році" відносно засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, до суду надійшла заява засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в ДУ «Софіївська виправна колонія (№55)», про застосування амністії.

Відмовляючи в задоволенні заяви засудженого, суд першої інстанції прийшов до висновку, що амністія до засудженого в порядку п. «е» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» не застосовується, оскільки засуджений відбуває покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В апеляційній скарзі засуджений не погоджується з ухвалою районного суду та зазначає, що вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01.07.2013 року його визнано винним за ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у вигляді 10 років позбавлення волі. Строк покарання визначено з 26.07.2012 року, як зазначено у протоколі затримання. В жовтні 2017 року він звернувся до суду з заявою про застосування амністії відповідно до ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» та, відповідно до зазначеної статті, просив суд скоротити наполовину невідбуту частину покарання. Між тим, районний суд його заяву по суті не розглянув, оскільки судом помилково застосований Закон України «Про амністію у 2016 році», замість Закону України «Про амністію у 2014 році», як зазначено в його заяві. Крім того, зазначає, що ухвала районним судом була постановлена без його виклику в судове засідання та розглянуто його заяву без його участі, оскаржувана ухвала отримана ним 07.06.2018 року, тому він не мав можливості оскаржити її в передбачений законом строк, тому просить вважати зазначену причину поважною.

Враховуючи викладене, просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 25.05.2018 року; зазначену ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про сутність судового рішення та аргументи скарги; захисника, яка підтримала апеляційну скаргу засудженого; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила ухвалу районного суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з наступним.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу суду першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення. Частина 3 цієї ж статті, передбачає, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 25 травня 2018 року засудженим ОСОБА_8 не пропущений.

Щодо вимог апеляційної скарги по суті, слід зазначити наступне.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом.

Однак, ці вимоги закону судом першої інстанції дотримано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. При цьому, п. 7 ч. 2 згаданої статті передбачає, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо, зокрема, у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання та технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження суду першої інстанції.

До того ж, з огляду на ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим.

Крім того, ч. 5 ст. 27 КПК України встановлено, що під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому КПК України. Якщо у матеріалах провадження відсутній технічний носій інформації, на якому зафіксоване судове провадження в суді першої інстанції, і така фіксація була обов`язковою, судове рішення підлягає скасуванню.

Згідно з розділом III Інструкції про порядок роботи з технічними засобами фіксування судового засідання, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 вересня 2012 року № 108, окрім іншого, передбаченого положеннями згаданої Інструкції, секретар судового засідання перед початком роботи зобов`язаний перевірити працездатність пристроїв, провести тестування для перевірки того, що складові комплексу звукозапису (мікрофон, мікшер тощо) працюють нормально та запис іде правильно. У разі виникнення непрацездатності, неможливості налагодження коректної роботи комплексу звукозапису секретар зобов`язаний терміново повідомити адміністратора та суддю про такі обставини. Під час звукового запису секретар здійснює поточний контроль якості запису шляхом прослуховування через навушники, а контроль працездатності комплексу звукового запису шляхом спостереження за його станом. У разі виявлення ознак непрацездатності обладнання комплексу звукозапису секретар доповідає судді про неможливість подальшого звукового запису судового засідання та повідомляє про це керівника апарату і адміністратора.

При перевірці матеріалів провадження судом апеляційної інстанції встановлено, що до матеріалів провадження приєднано технічний носій інформації, але у ньому відсутній технічний носій інформації, на якому зафіксоване судове засідання в суді першої інстанції, яке відбулося 25.05.2018 року, під час якого здійснювався розгляд заяви засудженого по суті та оголошувалась ухвала за наслідками її розгляду. Відсутність такого запису встановлена і довідкою, складеною секретарем судового засідання Вільнянського районного суду Запорізької області (а.п. 30).

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції у будь-якому разі скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені, у тому числі, пунктом 7 частини 2 статті 412 цього Кодексу (відсутність у матеріалах провадження технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції). До того ж, слід зазначити, що наявний в матеріалах провадження журнал судового засідання взагалі не містить ніякої інформації стосовно доводів сторін та обґрунтування своїх позицій щодо їх доведеності перед судом першої інстанції.

Таким чином, з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення слід скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Отже, оскільки ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду, суду першої інстанції при новому розгляді, урахувати наведене у цій ухвалі, та з урахуванням доводів апеляційної скарги засудженого ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення з дотриманням усіх вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 412, 415 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 25 травня 2018 року, якою відмовлено в застосуванні амністії за Законом України "Про амністію у 2016 році" відносно засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Матеріали провадження направити до Вільнянського районного суду Запорізької області.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4