Справа № 450/3025/17 Провадження № 1-кп/450/87/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2018 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Пустомити кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 13.03.2017р. за №0000444 щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Конопниця Пустомитівського району Львівської області, не військовозобов`язаного, освіта середня-спеціальна, не одруженого , тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 та його представника-адвоката ОСОБА_7 ,-

встановив:

судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 13.03.2017 р. близько 23:30год., керуючи автомобілем марки «ВАЗ-210930 », реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним по вулиці Зіньковецької села Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області в напрямку до автодороги Львів-Шегині, поблизу будинку №3 вищевказаної вулиці, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме пунктів 1.5; 2.3 (підпунктів «б»,»д»); 12.2; 19.3, які виразилось в тім, що він , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-210930 », реєстраційний номер НОМЕР_1 , не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміни, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху в умовах недостатньої видимості, вибрав швидкість руху, на якій не мав змоги зупинити керований ним автомобіль у межах видимості дороги, та при його засліпленні зустрічним автомобілем не вжив заходів для зменшення швидкості руху, не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, не зупинив керований ним автомобіль в межах траєкторії руху автомобіля вправо без зменшення швидкості руху до правого краю проїзної частини дороги та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який рухався в попутному напрямку по зазначеному краю проїжджій частині дороги .
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди , що сталася з вини водія ОСОБА_3 із-за порушення Правил дорожнього руху України, ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у виді відкритого перелому обох кісток нижньої третини правої гомілки, рану та садни обох гомілок, синець лівого стегна, садно лобної ділянки голови, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння.
За таких обставин ОСОБА_3 будучи особою, яка керує транспортним засобом, своїми діями вчинив порушення правил дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження, тобто вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема пояснив, що 13.03.2017 року, біля 23 год. їхав один автомобілем «ВАЗ-210930 », р.н. НОМЕР_1 по вулиці Зіньковецької села Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області в напрямку дороги Львів-Шегині, по якій проїжджав раніше неодноразово. Їхав зі швидкістю біля 40-50 км, поближче до правого краю дороги, та в місці, де не було освітлення вулиці, йому назустріч виїхав інший автомобіль, який своїми фарами частково осліпив його, тому він натиснув на гальма, однак продовжував їхати не змінюючи руху, та одночасно раптово для себе побачив спереду, на відстані приблизно 6-15 м пішохода в темного кольору одязі, який «виляв», тому він, щоб уникнути зіткнення, різко повернув вліво, однак не зумів уникнути наїзду на пішохода, як пізніше йому стало відомо, то був ОСОБА_6 . Зупинивши автомобіль та включивши аварійні вогні, він підбіг до ОСОБА_6 , у вухах якого були навушники , надав тому першу необхідну допомогу, викликав по телефону «швидку допомогу» та дочекався працівників поліції та лікарів . Уточнив, що коли надавав ОСОБА_8 першу допомогу, то від того було чути запах алкоголю. Після ДТП він неодноразово провідував ОСОБА_8 у лікарні, на даний час повністю відшкодував тому спричинені збитки, примирився з потерпілим.
У скоєному розкаявся, просить суворо не карати, а також не позбавляти його права керувати транспортними засобами, так як це є його єдиним видом доходу, оскільки займається ремонтом автомобілів.
Окрім визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину, його винність у скоєному повністю стверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами:
- даними у судовому засіданні показами потерпілого ОСОБА_9 про те, що 13.03.2017 року біля 23:30 год. він повертався один додому в с.Зимна Вода Пустомитівського району, йшов по правій стороні вул.Зінковецької, і коли проходив по краю асфальтованої дороги, так як в тій частині тротуару для пішоходів не було, то відчув удар позаду в ногу і стегно, від удару впав та втратив свідомість. Коли прийшов до тями, то побачив, що лежить на обочині дороги. Там же на місці побачив ОСОБА_10 , з розмови з яким зрозумів, що був збитий автомобілем під його керуванням, оскільки ОСОБА_10 звинувачував його, що він йшов по центру дороги. Наїзд на нього автомобіля відбувся несподівано для нього, від удару він отримав травми голови та ніг, біля 2-х тижнів знаходився на стаціонарному лікуванні, де йому провели операцію на нозі та вставили аппарат ОСОБА_11 . Тому він не міг самостійно ходити, а пізніше тривалий час ходив на милицях та продовжував лікуватися ,на лікуванні в загальному знаходився біля 7 місяців, витратив значні кошти, після ДТП у нього змінився уклад життя, він не може займатися спортом. На час розгляду справи в суді ОСОБА_3 добровільно відшкодував йому спричинену шкоду, тому матеріальних претензій до того не має, вчинене прощає, при визначенні покарання просить не позбавляти ОСОБА_10 права керувати транспортними засобами;
- показами свідка ОСОБА_12 , даними в судовому засіданні про те, що вона являється матір`ю потерпілого ОСОБА_6 , який проживає разом з нею. До ДТП, що сталася 13.03.2017р., її син жив повноціним життям займався спортом, працював на 2-х роботах, не хворів. Але після ДТП життя сина змінилося, так як його здоров`я погіршилось, він погано спить та не має апетиту, не може займатися спортом і йому протипоказана фізична праця. Син перебував на лікуванні тривалий час, на його лікування вона витратила в загальному біля 100 тис.грн .З слів сина їй відомо, що 13.03.2017р. той біля 23 години повертався один додому, і коли проходив по вул.Зінковецької біля перукарні , в той момент на нього наїхала ззаду автомашина;
- показами свідка ОСОБА_13 , даними в судовому засіданні про те, що біля 24 години 13.03.2017р. на автомобілі «Таврія» повертався один додому та проїжджав по вул.Зінковецької с.Зимна Вода, а коли під`їхав до місця, де знаходиться «лежачий поліцейський», то на відстані приблизно 80-100 метрів побачив пішохода, який йшов йому назустріч по протилежній стороні. Приблизно в той же момент він побачив, що йому назустріч їде автомобіль з включеними фарами, як пізніше дізнався, то був ВАЗ-2109 підкеруванням ОСОБА_3 . Даний автомобіль побачив приблизно за 150-200 метрів, інших автомобілів в тій частині дороги в той момент не було. Коли ж він переїхав «лежачий поліцейський», то в дзеркало заднього виду побачив, як автомобіль ВАЗ різко змінив напрям руху, тому зупинився, щоб з`ясувати, що сталося. Він бачив, як водій ОСОБА_14 вибіг з автомобіля та підбіг до лежачого пішохода. Він теж підійшов до пішохода та побачив, що той лежить на протилежній від його напрямку руху стороні, у вухах якого були навушники. Спочатку вимова пішохода була йому незрозумілою, можливо із-за отриманої травми, але через деякий час той вже розмовляв зрозуміло та пояснив, що перед тим випив 3 пляшки пива. Присутній водій ОСОБА_10 викликав по телефону «швидку допомогу», а через деякий час приїхали працівники поліції, на прохання яких він був понятим під час огляду місця події. До приїзду працівників поліції автомобіль ВАЗ залишався на тому ж самому місці, де сталася ДТП. Частина дороги , де сталася ДТП, не освітлювалась, пішохід був в темному одязі, тому водій ВАЗ міг пішохода і не помітити;
- протоколом огляду місяця ДТП від 13.03.2017р. , згідно якого місце дорожньо-транспортної пригоди, що знаходиться в житловій зоні по вул.Зінковецька с.Зимна Вода, було оглянуто в присутності понятих та за участю обвинуваченого ОСОБА_3 , за результатами чого складено схему ДТП та фототаблицю із зображенням обставин ДТП
( т.1 а.с.136-148);
- Висновком судово-медичної експертизи №87/2017 від 20.03.2017р., згідно якої
у гр.. ОСОБА_6 є наступні ушкодження: відкритий перелом обох кісток нижньої третини правої гомілки, рана передньої поверхні нижньої третини правої гомілки, садна задньої поверхні нижньої третини обох гомілок, синець задньої поверхні верхньої третини лівого стегна, садно лобної ділянки голови зліва. Ушкодження у ОСОБА_6 є наслідком контактів з тупими предметами задньої поверхні обох гомілок та лівого стегна, лобної ділянки голови зліва, могли бути причинені 13.03.2017 р. під час ДТП наїзді легкового автомобіля ззаду з первинним ударом о задні поверхні гомілок та лівого стегна з наступним падінням допереду та ударом лобною ділянкою голови до тупого предмету, відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння. При поступленні в лікарню 13.03.2017р. в крові ОСОБА_6 виявлено 0,22 проміле етанолу ( т.1 а.с.134-135);
- Висновком судової автотехнічної експертизи №1/320 від 10.04.2017р., згідно якої на момент огляду робоча гальмівна система досліджуваного автомобіля марки «ВАЗ-2109» р.н. НОМЕР_1 знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції, передбачені конструкцією. Яких-небудь несправностей системи виявлено не було.
На момент огляду система освітлення та система рульового управління досліджуваного автомобіля марки «ВАЗ-2109» р.н. НОМЕР_1 , знаходяться в працездатному стані та можуть виконувати функції, передбачені конструкцією. Яких-небудь несправностей систем виявлено не було( т.1 а.с.149-153);
- Висновком судово- трасологічної експертизи №1/321 від 11.04.2017р.,згідно якої на момент огляду автомобіля «ВАЗ-2109» р.н. НОМЕР_1 виявлено пошкодження передньої правої частини, які характерні для наїзду на пішохода, в тому числі на ОСОБА_6 . Встановити транспортно-трасологічним методом місце наїзду автомобіля «ВАЗ-2109» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 на пішохода ОСОБА_6 не представляється можливим по причині відсутності достатнього комплексу слідової інформації, яка б могла установити картину зближення автомобіля та пішохода перед наїздом , чи безпосередньо вказати на місце наїзду( т.1 а.с.154-157);
- Висновком судової автотехнічної експертизи № 1/1445 від 27.10.2017р., згідно якої
в даній дорожній ситуації водій автомобіля «ВАЗ-2109» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був керуватись технічними вимогами п.п. 12.2 та 19.3. чиннихПДР України.
В даній дорожній ситуації технічна можливість уникнути даної ДТП водія«ВАЗ-2109» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 визначалась виконанням ним технічних вимог п.19.3 чиннихПДР України , для виконання яких завад технічного характеру не було.
В даній дорожній ситуації дія водія автомобіля «ВАЗ-2109» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 не відповідали технічним вимогам п.19.3 чиннихПДР України і вказана невідповідність дій водія знаходиться в прямому причинно- наслідковому зв`язку з настаннім даної пригоди.
З технічної точки зору, причиною настання даної пригоди стали невідповідаючі технічним вимогам п.19.3 чинних ПДР України дії водія«ВАЗ-2109» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 ( т.1 а.с.158-160);
- Висновком експерта №3173 судової транспортно-трасологічної експертизи від 11.09.2018р., згідно якої з наданих даних по обставинам ДТП, водій автомобіля марки «ВАЗ-2109» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , діючи у відповідності з технічними вимогами п.2.3 (д), п.10.1, п.19.3 ПДР України, мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_6 ( т.2 а.с.121-123);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.10.2017р. , проведенного за участю підозрюваного ОСОБА_3 на місці ДТП, яка сталася 13.03.2017р. по вул.Зінковецька с.Зимна Вода, в якому зафіксовано, як ОСОБА_3 на місці розказав та показав, як саме він рухався на автомобілі та в якому місці здійснив наїзд на пішохода, за результатами чого складено схему місця ДТП( т.1 а.с.161-165);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.03.2018р. , проведенного за участю потерпілого ОСОБА_6 на місці ДТП, яка сталася 13.03.2017р. по вул. Зінковецька с.Зимна Вода, згідно якого ОСОБА_6 на місці розказав та показав, як саме він рухався по дорозі в якому місці на нього здійснив наїзд автомобіль( т.2 а.с.14-17);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.03.2018р. , проведенного за участю свідка ОСОБА_13 на місці ДТП, яка сталася 13.03.2017р. по вул.Зінковецька с.Зимна Вода, в якому зафіксовано, що ОСОБА_13 на місці розказав та показав, що саме він бачив в момент руху автомобіля та пішохода в місці наїзду на пішохода, за результатами чого складено схему місця ДТП( т.2 а.с.18-22).
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені ним кримінального правопорушення доведена повністю, кваліфікація його неправомірних дій за ч.2 ст.286 КК України є правильною, оскільки він , будучи особою, яка керує транспортним засобом, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 тяжкого тілесного ушкодження.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття , активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування потерпілому завданого збитку.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставини, які пом`якшують його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, що злочин вчинений з необережності, його вік 23 роки, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч. 2 ст.286 КК України у межах санкції цієї частини ст.286 КК України.
З огляду на викладене та враховуючи позицію потерпілого ОСОБА_6 , який простив обвинуваченому вчинене та не має до нього претензій матеріального характеру, а також просив призначати покарання без застосовування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання, позитивну посткримінальну поведінку обвинуваченого та можливість виправлення такого без ізоляції від суспільства, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та реального відбуття покарання. Тому йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з покладенням окремих обовязків, передбачених ст.76 КК України.
Крім того, враховуючи позицію сторони потерпілого, беручи до уваги принцип змагальності в кримінальному процесі, а також ту обставину, що обвинувачений у зв`язку набутою спеціальністю та діяльністю з ремонту автомобілів, яка потребує особистого керування автомобілем, яка являється єдиним джерелом його доходів, суд приходить до висновку про можливість не застосовувати додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Судовими витратами у даному кримінальному провадженні є витрати на залучення експертів, які склали в загальному 9861,80 грн., оскільки такі здійсненні на отримання висновків експертиз, що лягли в основу обвинувачення. Тому такі підлягають стягненню з обвинуваченого.
В даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 та Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія»( скорочено ПрАТ «УПСК» та, з врахуванням заяви від 17.12.2018р. про уточнення позовних вимог , просить стягнути на його користь з ОСОБА_3 39 000,00 грн. моральної шкоди та понесені ним судові витрати, а також стягнути з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» 39 354,62грн. матеріальної шкоди та 1 967,73 грн. спричиненої моральної шкоди і судові витрати.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлений позов визнав повністю та заявив, що згідний сплатити такий, в тому числі половину понесених потерпілим судових витрат з оплати послуг адвоката розміром 3500,00 грн.
Представник ПрАТ «УПСК» подав заперечення на позов, в задоволенні якого просить відмовити, а справу слухати у його відсутності. Вважає, що правовідносини, які виникли між потерпілим ОСОБА_6 та ПрАТ «УПСК», є цивільно-правовими, оскільки грунтуються на полісі серії АЕ №8092352 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому можуть розглядатися лише за межами кримінального провадження.
Суд вважає, що цивільний позов підлягає до задоволення повністю з врахуванням наступного.
Згідно ст.ст.128, 129 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого за шкоду, завдану його діями, який розглядається судом за правилами, встановленими цим кодексом. Ухвалюючи обвинувальний вирок суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов чи відмовляє в ньому.
Ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Статтею 1187 ЦПК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( правовласності) володіє транспортним засобом.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає серед іншого, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Статтею 1194 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначений механізм страхового відшкодування та передбачено одночасну участь у справі, де є страхування цивільно-правової відповідальності фізичної особи, і страховика, оскільки відшкодування шкоди здійснюється за рахунок страховика в межах встановлених лімітів.
Встановлено, що на момент ДТП, що мала місце 13.03.2017р., цивільно-правова відповідальність обвинуваченого ОСОБА_3 була застрахована Полісом № АЕ/8092352 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданий 04.04.2016р. ПрАТ «УПСК», страхова сума(ліміт відповідальності) на одного потерпілого встановлений у розмірі сто тисяч грн. за шкоду, завдану майну. Тому відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, має здійснювати страховик - ПрАТ «УПСК»( т.1 а.с.25).
На підтвердження заявлених позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди, потерпілим ОСОБА_6 надані належні докази, їх розрахунок зроблений вірно, а тому суд вважає, що такі підлягають до задоволення( т.1 а.с.26-42, 61-100,184-196)
Також , згідно ст. 26-2 ЗУ « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підлягають до задоволення вимоги про стягнення з ПрАТ «УПСК» 1967,73 грн. моральної шкоди, оскільки спричинення такої знайшло підтвердження в судовому засіданні під час розгляду данного кримінального провадження, зокрема, що в результаті протиправних дій обвинуваченого потерпілому були спричинені моральні страждання через фізичний біль, емоційні та душевні страждання.
Статтею 127 КПК України визначено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
В силу ст.128 КПК України, враховуючи неврегульованість кримінально-процесуальним законом процесуальних відносин між сторонами, що виникли у зв"язку з цивільним позовом, до них підлягають застосуванню норми ЦПК України.
Що стосується позовних вимог в частині стягнення судових витрат у розмірі 7000,00 грн. у виді витрат з оплати послуг адвоката, то суд вважає, що такі підлягають до задоволення повністю, оскільки такі підтверджені наступними поданими належними доказами: Договором про надання правової дпомоги №48/17 від 11.09.2017 року; Розрахунком витрат на професійну правничу допомогу від 20.12.2017р.; Актом приймання-передачі послуг від 20.12.2017р. ; Квитанцією від 04.12.2017р. на суму 7000,00 грн.( т.1 а.с.102-105).
Дані судові витрати в силу ст.141 ЦПК України, підлягають розподілу порівну між відповідачами, а тому з кожного з них слід стягнути по 3500,00 грн.
По даному кримінальному провадженні було визнано речовими доказами легковий автомобіль марки «ВАЗ-210930 », реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на зберігання законному володільцю.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст.94,368-371,372-376,392-395,532 КПК України, суд-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та визначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного за даним вироком основного покарання , якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки , передбачені ст.76 КК України у вигляді: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати , пов`язані з залученням експертів, розміром 9861,80 грн.( дев`ять тисяч вісімсот шістдесят одна гривня 80 копійок).
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 39 000,00 грн. ( тридцять дев`ять тисяч гривень 00 копійок) моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 3500,00 грн. ( три тисячі п`ятьсот гривень 00 копійок) судових витрат.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (місцезнаходження м.Київ,вул.Кирилівська,буд.40, код 20602681) на користь ОСОБА_6 39 354,62 грн. ( тридцять дев`ять тисяч триста п`ятьдесят чотири гривні 62 копійки) матеріальної шкоди.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (місцезнаходження м.Київ,вул.Кирилівська,буд.40, код 20602681) на користь ОСОБА_6 1967,73 грн. ( одна тисяча дев`ятьсот шістдесят сім гривень 73 копійки) моральної шкоди.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (місцезнаходження м.Київ,вул.Кирилівська,буд.40, код 20602681) на користь ОСОБА_6 3500,00 грн. ( три тисячі п`ятьсот гривень 00 копійок) судових витрат.
Речові докази по справі: автомобіль марки «ВАЗ-210930 », реєстраційний номер НОМЕР_1 , після набрання вироком законної сили, повернути законному власнику.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляції вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СуддяОСОБА_1