В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2019 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області:

у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Біла Церква кримінальне провадження № 0003851 від 27.09.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, однак 16.08.2018 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області прокурором, направлений обвинувальний акт відносно останнього за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та 28.09.2018 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області прокурором, направлений обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області: ОСОБА_4 , захисник адвокат: ОСОБА_5 , обвинувачений: ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:
До суду надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 та угода про визнання винуватості.

Відповідно до обвинувального акту від 24 жовтня 2018 року, затвердженого прокурором 24 жовтня 2018 року, під час судового розгляду встановлено, що відповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. N 770 (далі по тексту Перелік), тобто і канабісу, включеного до таблиці 1 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону.

Таким чином, Закон допускає наступні випадки законного обігу наркотичних речовин, включених до таблиці 1 Переліку: діяльність з культивування рослин, включених до таблиці 1 Переліку, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 15 Закону); використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону); діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону).

Однак, 27.09.2018 приблизно о 17.30 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи біля автомийки по вул. Героїв Крут, 41 в м. Біла Церква, Київської області, незаконно придбав знайшов поліетиленовий пакунок прозорого кольору, в якому знаходилась речовина рослинного походження, зеленого кольору. Визначивши за зовнішнім виглядом та запахом, що дана речовина є наркотичним засобом, оскільки раніше вживав, поклав поліетиленовий пакунок до правої кишені своєї куртки та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Того ж дня, приблизно о 17.50 год. ОСОБА_3 біля будинку № 6 по вул. Молодіжна в м. Біла Церква, Київської області затримано працівниками поліції за підозрою у вчиненні злочину та під час особистого обшуку в присутності понятих у ОСОБА_3 з правої кишені куртки виявлено та вилучено поліетиленовий пакунок прозорого кольору, що містить речовину рослинного походження зеленого кольору, масою 12,98 г, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 11,89 г, яку ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав-знайшов та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ст. 309 ч. 1 КК України, за ознаками: незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

24 жовтня 2018 року під час досудового провадження відповідно до вимог ст. 471 КПК України, між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_3 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

У відповідності до даної угоди, прокурор та підозрюваний, дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України.

Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України, а саме за ознаками: незаконного придбання та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.

Також зазначеною угодою визначено покарання, яке має понести ОСОБА_3 , у виді двох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на два роки. Покласти на ОСОБА_3 обов`язки передбачені п.1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема він пояснив, що 27.09.2018 приблизно о 17.30 год. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час збору порожніх пляшок, проходячи біля автомийки по вул. Героїв Крут, 41 в м. Біла Церква, Київської області, на землі знайшов поліетиленовий пакунок прозорого кольору, в якому знаходився наркотичний засіб канабіс, оскільки ОСОБА_3 раніше вживав наркотичні засобі, останній переконався, що зазначена речовина є наркотичним засобом. Після чого знайдений згорток з наркотичним засобом поклав до себе в праву зовнішню кишеню куртки, в яку був одягнутий, та попрямував до будинку АДРЕСА_2 , де о 17.50 год. був зупинений працівниками поліції, які під час проведення особистого обшуку в присутності двох понятих, виявили та вилучили зазначений згорток з наркотичним засобом канабіс. Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав угоду, заявив про здатність виконати умови угоди, та ствердив що його позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на нього не здійснювалось.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд зважає на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочинів середньої тяжкості, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України, який, згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, підстав, передбаченні ч.7 ст. 474 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, при її затвердженні враховано обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, обставина, яка обтяжує покарання вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння, а також враховуючи, що злочин, за який притягується ОСОБА_3 відноситься до злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря - психіатра не перебуває, перебуває під наглядом лікаря нарколога з приводу синдрому залежності від алкоголю з 2018 та під профілактичним наглядом з приводу вживання наркотичного засобу зі шкідливими наслідками з 2018, не одружений, не має утриманців, тобто не має міцних соціальних зв`язків, раніше не судимий, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 68 КК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Процесуальні витрати - в межах обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України стягнути з ОСОБА_3 в порядку статей 122, 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлено. Запобіжний захід не обирався.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Угоду від 24 жовтня 2018 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 24 жовтня 2018 року покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на два роки.

На підставі п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: речовина рослинного походження, зеленого кольору, яка являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, яка поміщена в поліетиленовий пакет № 0019561 та зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області знищити після вступу вироку в законну силу.

На підставі статей 122-124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави: витрати на проведення судової експертизи, у розмірі: 858,00 гривень (вісімсот п`ятдесят вісім гривень).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Крім того обвинуваченому роз`яснюються вимоги ст. 376 ч. 3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1