Дата документу 10.01.2019 Справа № 318/1885/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/807/9/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 318/1885/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференц зв`язку, матеріали кримінального провадження №0000349, за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 13 вересня 2018 року, якою

відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка-Дніпровська, Запорізької області, громадянина України, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307, ч.2 ст.310 КК України,

встановила:
ухвалою слідчого судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 13 вересня 2018 року, відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначила, що зібрані досудовим слідством докази свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307, ч.2 ст.310 КК України. Разом з тим, в ході розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчим суддею встановлено, що прокурором не доведені обставини щодо можливого переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду. також слідчим суддею під час розгляду клопотання враховано особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, міцність соціальних зв`язків, його стан здоров`я, за місцем проживання характеризується позитивно. Також прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам. Таким чином, оцінюючи наведені сторонами доводи, слідчий суддя вважала за можливе застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 посилається невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Судом не надано належну оцінку ризикам на які посилалась сторона обвинувачення. Прокурор вважає, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків.

На підставі викладеного прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді від 13.09.2018 року та постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 строком на 60 діб.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу процесуального прокурора; підозрюваного і його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_9 .

За вимогами ст.110, ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризиками, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів погодилася із висновками слідчого судді щодо відсутності підстав для задоволення клопотання слідчого. Висновки слідчого судді ґрунтуються на доказах, наданих органами досудового розслідування та стороною захисту.

Відповідно до положень ч.3 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженні або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Разом з тим, в оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України враховано наявність обґрунтованої підозри, перевірені обставини щодо існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів, зокрема, можливість переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому від суду з метою уникнення кримінального покарання; знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для кримінального провадження; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Вирішуючи питання, поставлене слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя врахував вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Приймаючи рішення по клопотанню слідчого про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя врахував обґрунтованість висунутої ОСОБА_7 підозри, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його вік та соціальні зв`язки, наявність постійного місця проживання, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та обґрунтовано прийшов до висновку про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 у виді домашнього арешту.

Колегія суддів вважає, що ні слідчим, ні прокурором не доведено обставин, які б свідчили про необхідність застосування до ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу. Суд апеляційної інстанції вважає, що викладені в апеляційній скарзі доводи не переконливі і доходить висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги прокурора.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, зокрема, вагомості наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчинені ОСОБА_7 , кримінального правопорушення, тяжкості покарання що загрожує, наявності постійного місця проживання, стан здоров`я, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, слідчий суддя дійшов висновку про недоцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, внаслідок чого відмовив у задоволенні клопотання та обґрунтовано обрав запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому, слід зауважити, що підозрюваний після застосування запобіжного заходу, умов вказаного запобіжного заходу не порушував і дотримувався покладених на нього обов`язків. Прибув в судове засідання під час апеляційного перегляду провадження. Разом з тим, підозрюваний ОСОБА_7 тривалий час не міг з`явитись до суду апеляційної інстанції, оскільки перебував на лікуванні, що підтверджується відповідними медичними довідками.

Вказані обставини додатково свідчать про правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

Крім того, з наданих стороною захисту матеріалів вбачається, що 27.12.2018 року затверджено прокурором обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.307 та ч.2 ст.310 КК України, який скеровано до суду для розгляду по суті обвинувачення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 13 вересня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3