ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/720/18 Справа № 176/1669/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Дніпровського Апеляційного суду у складі:

судді -доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2018 року, якою задоволено заяву засудженого ОСОБА_8 про умовно дострокове звільнення,-
встановила:
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2018 року було задоволено клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від покарання у вигляді позбавлення волі.
Не погоджуючись з ухваленим рішенням, прокурор, який приймав участь при розгляді справи у суді першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення.
В обґрунтування доводів апеляції прокурор посилається на те, що суд першої інстанції при винесенні ухвали, на його думку, не врахував доводи про те, що засуджений своєю поведінкою та відношенням до праці не довів своє виправлення. Вказує, що суд першої інстанції не мотивував та не обґрунтував своє рішення про задоволення його клопотання.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити свою апеляційну скаргу,ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, думку засудженого та його захисника, які категорично заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінальної провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).
За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 повно та об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання, його відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених, та дійшов правильного висновку про наявність переконливих доказів, які б у своїй сукупності свідчили про доведеність виправлення засудженого та наявність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Так колегією суддів встановлено, що вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2016 року ОСОБА_8 визнано виним у вчинені злочинів за ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком 8 років з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративного-господарських функцій на підприємствах, установах та організаціях будь-якої форми власності строком на три роки з конфіскацією всього належного йому майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 22.11.2009 року по 12.11.2012 року включно, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку 22.03.2017 року.
Кінець строку 12.04.2019 року.
Станом на 30.08.2018 року невідбуто 07 місяців 12 днів.
Перевіркою встановлено, що засуджений відбув 2/3 частини строку призначеного йому покарання.
За сумлінну поведінку та працю мав 3 заохочення.
Стягнень не має на даний час.
Засуджений в період відбування покарання здобув професію, отримав 27.06.2018 року свідоцтво про присвоєння/підвищення робітничої кваліфікації столяр будівельний 4 розряду, тесляр 2 розряду.
Згідно матеріалів справи, засудженому ОСОБА_8 протипоказана важка фізична праця, що також було підтверджено в судовому засіданні показами спеціаліста ОСОБА_10 (фельдшера медичної частини ЖВК 26).
Зі змісту ухвали видно, що вона є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Істотних порушень вимог КПК України, які б слугували підставою для зміни чи скасування вказаного судового рішеня, колегія суддів, не вбачає.
Колегія суддів, вважає, що поведінка ОСОБА_8 свідчить про реальне виправлення останнього, а тому доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора не можуть бути задоволені.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді справи у суді першої інстанції - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2018 року відносно засудженого ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4