Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа №733/341/17
№ 1-кп/733/2/18
Вирок
Іменем України
"22" грудня 2018 р. Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ічня кримінальне провадженняпо обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Семенівка Чернігівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , освіта базова загальна середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 13 липня 2016 року Ічнянським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 200 годин громадських робіт, не відбута частина яких становить 184 години, в здійсненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 389 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

та обвинуваченого ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:
У невстановлений день в грудні місяці 2016 року близько 06 години 00 хвилин ОСОБА_3 , прибувши до нежилого господарства, яке належить ОСОБА_5 та розташоване в АДРЕСА_3 , переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, вирвавши дужку навісного замка на вхідних дверях, проник до приміщення будинку та викрав камфорну пічну плиту. В подальшому дану плиту він відніс на зберігання до свого знайомого ОСОБА_6 , який не був обізнаний про походження викраденої плити. Згідно висновку товарознавчої експертизи № 81 від 16 лютого 2017 року залишкова вартість плити пічної чавунної камфорної, бувшої у використанні з 2007 року, з урахуванням відсотку зношування, станом на момент вчинення злочину, становить 276,71 грн.

25 жовтня 2016 року близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_3 , прибувши до приміщення їдальні СТОВ «Іржавецьке», яка розташована в с. Іржавець, вул. Шкільна, 2 Ічнянського району Чернігівської області, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, за допомогою сили рук відкривши вікно з тильної сторони приміщення, проник в середину приміщення та викрав продукти харчування: м`ясо свинини, рис, гречану крупу, олію, томат, муку, сіль, чай та макарони. Викрадені продукти харчування він відніс до яру за с. Іржавець Ічнянського району Чернігівської області, де їх зберігав та використовував для власних потреб. Згідно висновку товарознавчої експертизи № 117 від 10 березня 2017 року середня ринкова вартість станом на 25 жовтня 2016 року м`яса свинини вагою 9 кг становить 765 грн., 3 кг рису 61,80 грн., 2 кг крупи гречаної 54 грн., 4 кг муки «Кролевець» - 37,88 грн., 1,5 кг солі 4,80 грн., 9 кг макаронів «Воронізькі» - 153 грн., 1 упаковка чаю «Ліптон» - 25 грн., 4 банки по 0,5 л томатної пасти «Наш продукт» - 60 грн., 10 пляшок олії «Бочкарьов» - 300 грн.

Загальна сума збитків, заподіяних СТОВ «Іржавецьке» злочинними діями ОСОБА_3 , становить 1461 гривня 48 копійок.

ОСОБА_3 ухиляється від відбування призначеного відповідно до вироку Ічнянського районного суду Чернігівської області від 13 липня 2016 року покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 200 годин громадських робіт, тобто не виконує обов`язки щодо відбування покарання, вчиненому особою, засудженою до цього виду покарання обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили, а саме: не виконує установлені обов`язки, систематично порушуючи порядок та умови відбування покарання, передбачені ст. 36,37 КВК України - систематично не з`являвся для реєстрації до Ічнянського РВ з питань пробації, не виходив на відпрацювання громадських робіт, неодноразово попереджався про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, як наслідок не відбута частина покарання складає 184 години громадських робіт.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що у невстановлений день в грудні місяці 2016 року близько 06 години 00 хвилин він прибув до нежилого господарства, яке належить ОСОБА_5 та розташоване в АДРЕСА_3 , з метою таємного викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, вирвавши дужку навісного замка на вхідних дверях, проник до середини будинку та викрав камфорну пічну плиту. Потім дану плиту він відніс на зберігання до свого знайомого ОСОБА_6 , який не був обізнаний про походження викраденої плити. Крім цього, 25 жовтня 2016 року близько 23 години 00 хвилин він прийшов до приміщення їдальні СТОВ «Іржавецьке», яка розташована в с. Іржавець, вул. Шкільна, 2 Ічнянського району Чернігівської області, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, за допомогою сили рук відкривши вікно з тильної сторони приміщення, проник в середину приміщення та викрав продукти харчування: м`ясо свинини, рис, гречану крупу, олію, томат, муку, сіль, чай та макарони, які він відніс до яру за с. Іржавець Ічнянського району Чернігівської області, де їх зберігав та використовував для власних потреб. Також він підтвердив, що дійсно був засуджений вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 13 липня 2016 рокудо 200 годин громадських робіт. Він був ознайомленим з порядком відбуття громадських робіт, але не відбув призначене покарання та не відпрацював 184 години громадських робіт без поважних причин. В скоєному щиро кається, просить суворо не карати.

Згідно ст. 349 ч. 3 КПК України суд вважає визнати недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та проти цього не заперечують учасники судового процесу. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши покази обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення, вчиненого повторно, та за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.
Переходячи до вибрання міри покарання, суд враховує суспільну небезпеку здійсненого кримінального правопорушення, його характер та ступінь. Особа обвинуваченого ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно.
До пом`якшуючих вину обставин обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обтяжуючих вину обставин обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Враховуючи те, що обвинувачений вину визнав повністю, щиро розкаявся в здійсненні кримінальних правопорушень, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, за місцем проживання характеризується позитивно, хоча і має не зняту та не погашену судимість, а також враховуючи стан здоров`я останнього, який знаходиться на обліку в КЛПЗ «Чернігівський обласний протитуберкульозний диспансер», суд вважає вибрати йому міру покарання із застосуванням ст.69 КК України, перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті 185 ч. 3 КК України, у вигляді арешту. Що стосується міри покарання за ч. 2 ст. 389 КК України, то суд вважає вибрати міру покарання в межах санкції даної статті. Відповідно до ч. 5 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше злочинів, суд призначає покарання за ці нові злочини за правилами, передбаченими у статті 70 цього Кодексу, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, повністю чи частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених у частині другій цієї статті. А тому суд вважає призначити ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 70 КК України та ст. 71 КК України у вигляді арешту, перерахувавши згідно п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, одному дню арешту вісім годин громадських робіт, так як такий вид покарання необхідний і достатній для його перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 367 371, 373-374, 376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим за 3ст. 185 КК України та за ч. 2 ст. 389 КК України і призначити міру покарання за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 5 (п`яти) місяців арешту; за ч. 2 ст. 389 КК України у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.

Застосувати ч. 1 ст. 70 КК України і шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) місяців арешту.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання повністю приєднати не відбуте покарання за вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 13 липня 2016 року, із врахуванням співвідношення згідно п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, одному дню арешту вісім годин громадських робіт, остаточно призначивши покарання у вигляді 5 (п`ять) місяців 23 дні арешту.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_3 не обирати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту фактичного його затримання.

Речові докази: пічна камфорна плита, яка передана на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити останній.

Вирок може бути оскаржений в Чернігівський апеляційний суд через Ічнянський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги,якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання такої апеляційної скарги, вирок якщо його не скасовано,набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії вироку, а учасникам ,які не були присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1