Справа № 461/3124/19
Провадження № 1-кс/461/3957/19
УХВАЛА

21.05.2019 року суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , розглянувши заяву судді ОСОБА_5 про самовідвід,

встановив:

у провадження судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_5 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України, відносно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Суддя ОСОБА_5 подала заяву про самовідвід, зважаючи на те, що потерпілим у даному кримінальному провадженні являється ОСОБА_4 , за заявою якого, відносно неї було внесено відомості до ЄРДР. Також вказує на чисельні скарги потерпілого на неї, які подані до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та Вищої ради правосуддя.

В ході розгляду заяви обвинувачені, кожен окремо, віднесли її вирішення на розсуд суду.

Потерпілий заяву підтримав. Також вказав на обставини викладені ним у документах долучених до даної справи.

Статтею 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого обвинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.
За практикою Європейського суду з прав людини важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

З досліджених судом матеріалів заяви вбачається, що потерпілий подав численну кількість заяв та скарг на суддю до правоохоронних органів та органів уповноважених вирішувати питання дисциплінарної відповідальності суддів.

В свою чергу суддя вказує, що така поведінка потерпілого має ознаки тиску на суд.

Так, зокрема встановлено, що потерпілим подано витяг з ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження №0000031 де ОСОБА_4 має статус потерпілого, а короткий виклад обставин стосується безпосередньо судді ОСОБА_5 .

Крім того, потерпілим подану витяг ще з одного ЄРДР в кримінальному провадженні яке зареєстровано за його заявою і також безпосередньо стосується судді ОСОБА_5 .

Таким чином, наведене в сукупності з доводами учасників процесу свідчить про сформовану в судді позицію щодо тиску на неї з боку потерпілого, яке в подальшому може потягнути за собою звернення судді до відповідних органів, а також наявність у потерпілого стійкої позиції щодо упередженості по відношенню до нього даної судді.

Отже, з метою усунення всіх сумнівів щодо неупередженості судді під час розгляду справи, приходжу до висновку, що заява судді ОСОБА_5 підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України,
востановив:

Заяву судді ОСОБА_5 про самовідвід задоволити.
Відвести суддю ОСОБА_5 від участі у розгляді обвинувального акта у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України, відносно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1