Справа № 613/868/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2018смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

адвоката потерпілого - ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000107 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Погреби Глобинського району Полтавської області, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, освіта середня , працюючого в приватному акціонерному товаристві « Люботинський хлібзавод» на посаді водія, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого 26.08.2010 року вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч.2 ст.121, ч.1 ст.185, ч.3 ст.357 КК України до 8 років позбавлення волі, ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 15.05.2015 року звільненого з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 5 місяців 10 днів, за що судимість не знята і не погашена в установленому законом порядку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

у с т а н о в и в :

22 лютого 2018 року, приблизно о 08 год. 30 хв., ОСОБА_6 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «ГАЗ - 3302», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходячись на території Богодухівського психоневрологічного інтернату, розташованого за адресою: вул.Замісцева,49, м.Богодухів Харківської області, діючи зі злочинною самовпевненістю, передбачаючи настання суспільно - небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відведення, у порушення п. 12.3 Правил Дорожнього руху України, згідно яких «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або для безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», рухаючись заднім ходом, не переконавшись в безпечності свого маневру та не забезпечив безпеку руху за допомогою інших осіб, не зупинився та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В результаті ДТП останній отримав, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 55-БГ/18 від 13.04.2018 року, тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми грудної клітини у вигляді перелому бокових відрізків 3-4 ребер справа зі зміщенням відломків, пневмотораксу справа, які за ступенем тяжкості кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження, по критерію тривалості розладу здоров`я терміном більше 3 тижнів (більше 21-го дня).

В діях ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо - транспортної пригоди.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, визнав повністю, не заперечував факту його вчинення при вищевикладених обставинах, пояснивши, що з необережності скоїв наїзд на потерпілого.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах встановлених у ході судового розгляду та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого в обсязі обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті, повністю доведена і його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Визначаючи міру покарання для ОСОБА_6 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_6 , відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Вивченням особи ОСОБА_6 судом встановлено, що він осудний, на обліку у лікарів психіатра та нарколога КЗОЗ РТМО «Дергачівська центральна районна лікарня» не перебуває, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, за місцем роботи характеризується позитивно, за місцем проживання Пересічанська селищна рада Дергачівського району Харківської області компрометуючими матеріалами відносно нього не володіє.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття в скоєному злочині та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Згідно до п.п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1, 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

При ухваленні вироку щодо ОСОБА_6 в частині покарання та вирішуючи питання про його вид та розмір, виходячи з вимог ст. 65 КК України, суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту невеликої тяжкості з необережною формою вини, його наслідки у виді спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень та конкретні обставини вчинення, позицію представника потерпілого в суді, який не вимагав для ОСОБА_6 суворого покарання, дані про особу винного, не перебуває на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра, характеризується по місцю проживання та роботи позитивно.

Враховуючи сукупність вищевказаних обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 і суттєво знижують ступінь вчиненого злочину, його наслідки, особу обвинуваченого, повне визнання вини у вчиненні злочину, позитивну характеристику за місцем роботи та проживання , щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, думку потерпілого, який просить суворо не карати обвинуваченого, добровільне відшкодування завданих збитків, а також клопотання ПАТ « Люботинський хлібзавод» не позбавляти обвинуваченого права керувати транспортним засобом , суд вважає за можливе призначити останньому основне покарання за ч.1 ст.286 КК України у вигляді штрафу у розмірі двохсотнеоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавленням права керувати транспортними засобами. Вказане покарання , на думку суду , буде достатнім для виправлення обвинуваченого.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

По справі є витрати на проведення судових автотехнічних експертиз № 305/18 від 05.04.2018 року в сумі 3432 грн. 00 коп. та № 515/18 від 26.04.2018 року в сумі 1144 грн. 00 коп., які підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді від 27.02.2018 року на автомобіль марки ГАЗ 3302, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , скасувати.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-375 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_6 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у вигляді штрафу у розмірі двохсотнеоподатковуваних мінімумів доходів громадян 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп. на користь держави без позбавлення права керування транспортними засобами.

Речові докази:

автомобіль марки ГАЗ 3302, реєстраційний номер НОМЕР_1 , без пошкоджень, що знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Богодухівського ВП ГУ НП в Харківській області, повернути ОСОБА_8 .

Арешт, накладений на автомобіль марки ГАЗ 3302, реєстраційний номер НОМЕР_1 , скасувати.

Стягнути з ОСОБА_6 судові витрати на користь держави в сумі 4576 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість) грн. 00 коп., які зарахувати на р/р 0005, код доходів 24060300, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Слобідському районі м.Харкова.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Краснокутський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1