Справа № 606/1999/18
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
11 березня 2019 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської

області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовлі обвинувальний акт № 0000249 від 23 липня 2018 року з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним у кримінальному провадженні про вчинення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем АДРЕСА_1 , громадянином України, із середньою освітою, неодруженим, раніше не судимого,-
за ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В нічну пору доби з 22.07.2018 року на 23.07.2018 року ОСОБА_4 перебуваючи поблизу господарства, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , побачивши вхідну металеву хвіртку синього кольору та в нього виник раптовий злочинний умисел на крадіжку вищевказаної хвіртки.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на скоєння викрадення майна, ОСОБА_4 в нічну пору доби з 22.07.2018 року на 23.07.2018 року, діючи таємно, умисно, переслідуючи корисливі цілі з метою особистого збагачення, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, його дії не будуть помічені сторонніми особами, викрав вхідну металеву хвіртку синього кольору вартістю 216,06 грн.
Викравши вказане майно, ОСОБА_4 залишив місце скоєння злочину та переніс по місцю свого проживання, що за адресою АДРЕСА_2 .
Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викрадені чужого майна, ОСОБА_4 завдав ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 216,06 гривень.
Вказаними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

04 вересня 2018 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3. ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просить вказану угоду з потерпілою ОСОБА_5 затвердити і призначити узгоджений в ній вид покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою ОСОБА_5 угоди про примирення між потерпілою та підозрюваним, характер обвинувачення, щодо якого визнає угоду про примирення, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за яким належить призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про примирення, міру покарання у виді 80 год. громадських робіт.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314,171,374,475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про примирення, укладену 04 вересня 2018 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000249.

Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 04 вересня 2018 року покарання у виді виді 80 год. громадських робіт.

Речові докази по справі:

металева хвіртка, яка повернута під розписку потерпілій ОСОБА_5 залишити останній.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_6