Справа № 463/124/19
У Х В А Л А

28 січня 2019 року Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , слідчого Територіального управління Державного бюро розслідування у м. Львові ОСОБА_4 , т.в.о. заступника начальника СВ Личаківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчих,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник подав до слідчого судді скаргу, в якій просить зобов`язати слідчого ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, які містяться у протоколі від 26.12.2018 року про прийняття його усної заяви про вчинення працівниками Личаківського районного суду м. Львова злочинів, передбачених ст. 361, 364, 365, 396 КК України; зобов`язати слідчого Личаківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, які містяться у протоколі від 26.12.2018 року про прийняття його усної заяви про вчинення слідчим ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 злочинів, передбачених ст. 161, 364, 365, 367 КК України; зобов`язати слідчого Личаківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, які містяться у протоколі від 26.12.2018 року про прийняття його усної заяви про вчинення невстановленою особою, яка погрожувала вбивством йому та членам його сім`ї злочинів, передбачених ст. 129, 345-1 КК України. Свої вимоги мотивує тим, що 26.12.2018 року він подав вказаним слідчим вищезазначені відомості про скоєння злочинів, які були внесені слідчими до протоколів усних його заяв про вчинення злочинів. Вважає, що слідчі, маючи оформлені належним чином повідомлення про злочини, будучи зобов`язані внести відомості про ці повідомлення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не внесли відомості в реєстр, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 214 КПК України. В зв`язку з наведеним, просить скаргу задовольнити.

Скаржник ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав, надав пояснення аналогічні вищенаведеному, просить скаргу задовольнити.

У судовому засіданні слідчий ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 заперечив проти скарги в частині вимог, які стосуються оскарження його бездіяльності, пояснивши, що відомості, які містилися в повідомленні ОСОБА_3 від 26.12.2018 року не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки зі змісту зазначеного повідомлення не вбачається жодних об`єктивних даних про вчинення суддями та працівниками Личаківського районного суду м. Львова злочинів, просить у задоволені скарги відмовити.

У судовому засіданні т.в.о. заступника начальника СВ Личаківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 заперечив проти скарги в частині вимог, які стосуються оскарження бездіяльності слідчих їх підрозділу, пояснивши, що відомості, які містилися в двох повідомленнях ОСОБА_3 від 26.12.2018 року не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки обидва повідомлення не містили об`єктивних даних про вчинення будь-яких злочинів, просить у задоволені скарги відмовити.

Заслухавши скаржника, слідчого, т.в.о. заступника начальника слідчого відділу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг є Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Згідно з ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

З аналізу вищевказаних норм закону слідує, що КПК України дійсно передбачає внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Зазначена позиція повністю узгоджується з правовою позицією, висловленою Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року №9-49/0/4-17.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У судовому засідання встановлено, що 26.12.2018 року ОСОБА_3 звернувся до чергової частини Личаківського ВП ГУНП у Львівській області з повідомленням про вчинення злочину відносного нього, мотивуючи це тим, що невідома особа в мережі інтернет висловлювали погрози фізичної розправи відносно нього та членів його сім`ї. Слідчий Личаківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 належним чином прийняв у ОСОБА_3 вказане повідомлення, склавши протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.12.2018 року /а.с.32/, згодом заву було зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення (надалі ЖЄО) за № 23810 /а.с.10/.

Листом Личаківського ВП ГУНП у Львівській області від 11.01.2019 року № 345/3919 ОСОБА_3 було повідомлено, що з його звернення не вбачається жодних об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, і тому викладені у ньому відомості не відлягають внесенню в ЄРДР в порядку ст. 214 КПК України /а.с.39/.

Слідчий суддя, проаналізувавши відомості, які містяться у протоколі про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.12.2018 року, складеного слідчим ОСОБА_7 , а також, зміст скріншоту з мережі інтернету, в якому містяться вислови щодо можливої фізичної розправи, прийшов до висновку, що із заяви ОСОБА_3 про погрози невідомої особи йому та членам його сім`ї формально вбачається наявність ознак злочину, попередня кваліфікація якого має бути визначена органом досудового розслідування під час внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, і тому, врахувавши, що на момент розгляду скарги даних про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчому судді не надано, вважаю, що скарга підлягає задоволенню в частині зобов`язання слідчого Личаківського ВП ГУНП у Львівській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, які містяться у протоколі від 26.12.2018 року про прийняття усної заяви скаржника про вчинення невстановленою особою, яка погрожувала вбивством йому та членам його сім`ї злочинів.

Щодо двох інших вимог скарги, то такі задоволенню не підлягають, з огляду на таке.

26.12.2018 року, о 12 год. 50 хв., ОСОБА_3 звернувся до ТУ ДБР у м. Львові з повідомленням про вчинення злочину відносного нього, мотивуючи це тим, що 12.11.2018 року Личаківським судом м. Львова йому відмовлено в призначені до розгляду його скарги на бездіяльність слідчих Личаківського ВП ГУНП у Львівській області. Слідчий ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 належним чином прийняв у ОСОБА_3 вказане повідомлення, склавши протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.12.2018 року /а.с.4-6/.

Листом ТУ ДБР у м. Львові від 27.12.2018 року № П-6/2-18 ОСОБА_3 було повідомлено, що в його зверненні не зазначено конкретних обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, і тому підстави для реєстрації в ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень на даний час відсутні /а.с.29,30/.

Крім того, 26.12.2018 року, о 17год. 55 хв., ОСОБА_3 звернувся до чергової частини Личаківського ВП ГУНП у Львівській області з повідомленням про вчинення злочину відносного нього, мотивуючи це тим, що він того ж дня повідомив слідчого ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 про злочин, вчинений працівниками та суддями Личаківського районного суду м. Львова, проте слідчий відмовився видати йому пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, чим у такий спосіб вчинив зловживання службовим становищем. Слідчий Личаківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 належним чином прийняв у ОСОБА_3 вказане повідомлення, склавши протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.12.2018 року /а.с.7,8/.

Листом Личаківського ВП ГУНП у Львівській області від 27.12.2018 року № 16/4039/18 вищевказане звернення було направлено з іншими документами в Львівську місцеву прокуратуру № 1 для розгляду /а.с.38/.

Слідчий суддя, проаналізувавши зміст вищевказаного протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, який був складений 26.12.2018 року слідчим ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 , вважає, що суб`єктивна впевненість особи у неправомірних діях судді або працівника суду, незгода із судовим рішенням самі по собі, за результатами розгляду звернення, не можуть бути підставами для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст. 214 КПК України.

Як убачається з протоколу від 26.12.2018 рок, ОСОБА_3 повідомляє про дії суддів та працівників Личаківського районного суду м. Львова, які були вчинені останніми під час розгляду його скарги на бездіяльність слідчих.

У Висновках № 3 (2002) та № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи зазначено, що є неприйнятною притягнення судді до відповідальності за здійснення своїх обов`язків, крім випадку умисного правопорушення при здійснені судових функцій. Консультативна рада європейських суддів наголошує, що зміст конкретних судових рішень контролюється головним чином за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 статті 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Разом з тим, відповідно до положення ч. 1 цієї статті Конституції України недоторканність суддів як гарантія їхньої незалежності у виконанні професійних обов`язків може не обмежуватися обсягом, визначеним у ч. 3 статті 126 Конституції України.

Додаткові гарантії незалежності і недоторканності суддів, крім уже передбачених Конституцією України, можуть встановлюватися також законами. Не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканності суддів в разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Згідно з положенням ч. 2 ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Це стосується і визначеного ст. 55 Конституції України права на судовий захист. Зниження рівня гарантій незалежності суддів опосередковано може призвести до обмеження можливостей реалізації права на судовий захист .

Аналогічні роз`яснення змісту гарантій незалежності й недоторканності суддів надане у постанові Пленуму Верховного Суду України "Про незалежність судової влади" № 8 від 13 червня 2007 року.

За таких обставин, незгода учасника судового процесу з прийнятим судовим рішенням, дією судді або працівника суду не може мати безумовним наслідком реєстрацію заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що у задоволенні скарги в частині вимог про зобов`язання слідчого ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 внести до ЄРДР відомості слід відмовити, оскільки слідчим правомірно не були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаним повідомленням ОСОБА_3 , оскільки таке не містить відомостей про вчинення злочину суддями та працівниками Личаківського районного суду м. Львова.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що у слідчого Личаківського ВП ГУНП у Львівській області не було підстав для внесення відомостей до ЄРДР за повідомленням ОСОБА_3 про невидачу йому пам`ятки про права та обов`язки слідчим ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 , оскільки таке повідомлення не містить будь-яких даних про вчинення кримінального правопорушення, а зводиться до незгоди з діями слідчого, які можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому вимогами ст. 303 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що слід відмовити у задоволені вимог скарги про зобов`язання слідчого ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 та слідчого Личаківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 вчинити дії.

Керуючись ст.ст. 306,307,318-380 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчих задовольнити частково.

Зобов`язати службову особу Личаківського ВП ГУНП у Львівській області, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, які містяться у повідомленні ОСОБА_3 від 26 грудня 2018 року про погрози невідомої особи йому та членам його сім`ї (зареєстровано в ЖЄО № 23810).

У задоволені решти вимог скарги відмовити.

Ухвала остаточна та в силу ст. 309 КПК України апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.