Справа № 452/1681/17
Провадження № 1-кп/452/13/2018
ВИРОК
Іменем України

28 грудня 2018 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, неодруженого, раніше судимого: 28.11.2011 року Старосамбірським районним судом Львівської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, звільненого 25.12.2015 року з Дрогобицької ВК №40 по відбуттю строку покарання, 24.05.2017 року Старосамбірським районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 395 КК України до одного місяця арешту,-

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 , 28.12.2016 року, приблизно в 11 год. 30 хв., перебуваючи в с. Воютичі Самбірського району Львівської області, увійшовши в довіру до громадянки ОСОБА_5 , повідомив її, що допоможе придбати її малолітньому сину ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Хуавей 3», на що ОСОБА_5 погодилась і передала синові грошові кошти в сумі 2700 грн. для придбання телефону. Отримавши в м. Самборі Львівської області в магазині «Алло», розташованому по вул. Сагайдачного, 2, зазначену суму коштів від ОСОБА_6 , пообіцявши придбати телефон, попросив останнього залишитися в приміщенні магазину, а сам вийшов на вулицю та пішов у невідомому напрямку, тим самим з шляхом обману та зловживання довірою заволодів майном потерпілої ОСОБА_5 на суму 2 700 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.
Під час судового розгляду ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та показав, що 28.12.2016 року, він шляхом обману та зловживанням довірою заволодів грошовими коштами малолітнього

ОСОБА_6 в сумі 2700 гривень.

Крім повного визнання вини обвинуваченим у вчиненому, його винуватість у скоєному підтверджується, матеріалами справи.

Учасники судового провадження не оспорювали обставин винуватості

ОСОБА_4 в заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживанні довірою (шахрайство), а тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, урахувавши те, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у заволодінні чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайством), а тому кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 190 КК України є вірною.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від

24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зі змінами від 12 червня 2009 року, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення.

При виборі обвинуваченому заходу примусу і порядку його відбування у відповідності до даної норми разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, суд враховує дані про особу обвинувачених та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, в тому числі, ст. ст. 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір такого заходу примусу та порядок його відбування, а також форму вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості та наслідків, що настали.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який перебуває на «Д» обліку в наркологічному кабінеті КЗ СРР «Старосамбірської ЦРЛ» з 2010 року, в психіатричному кабінеті на обліку не перебуває, раніше неодноразово судимий, за вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 24.05.2017 року повністю відбув міру покарання у виді 1 (одного) місяця арешту, що підтверджується наявними у справі письмовими доказами, по місцю проживання характеризується позитивно, пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих вину обставин.

Як пом`якшуючі вину обставини суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину.

Беручи до уваги, що обвинувачений згідно ст. 89 КК України раніше судимий, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, суд вважає, що його виправлення можливе без позбавлення волі і дійшов висновку про звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, вважаючи таку міру покарання необхідною та достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальних витрат по справі немає.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 369, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити покарання у виді

1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Встановити ОСОБА_4 іспитовий строк терміном 1 (один) рік.

У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя