Справа № 308/5680/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород, обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше в порядку ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2017 року близько 03 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, шляхом вільного доступу, відкривши капот автомобіля марки «ВАЗ 2101», синього кольору, номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований у дворі загального користування, за адресою м. Ужгород, вул. Грушевського, позаду магазина «Океан», таємно викрав, акумуляторну батарею марки «Forse», модель «60», потужністю 60 a/h, жовтого кольору, вартість якої, згідно висновку експерта №11/37 від 06.04.2017 року становить 818 гривень, та заволодівши викраденим майном, поклав до спортивного рюкзаку чорного кольору та зник з місця вчинення правопорушення, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю. По суті фактичних обставин справи пояснив, що 03.01.2017 року вночі, перебуваючи у дворі позаду магазину «Океан», підійшов до автомобіля марки «ВАЗ 2101», синього кольору, відкривши капот таємно викрав акумуляторну батарею. Вказав, що в подальшому акамуляторна батарея була повернута власнику та просив суд суворо його не карати. Разом з тим, незважаючи на те, що судом у судовому засіданні, роз`яснено обвинуваченому право на захист, передбачене ст. 20 КПК України, останній від отримання такого відмовився. Суд переконався у добровільності такого рішення, яке не пов`язане з матеріальним становищем обвинуваченого чи будь-якими іншими обставинам.
Потерпілий ОСОБА_5 не скористався своїм правом на учать у судовому засіданні та будь-яких пояснень не надав. В матеріалах справи міститься його заява, відповідно до якої він просить проводити розгляд даного кримінального провадження у його відсутності, вказує, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має.
Прокурор просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі, та звільнити його від покарання з іспитовим строком на 1 рік з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, потерпілий та обвинувачений не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши докази, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше у порядку ст.89 КК України є не судимим, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, всі пом`якшуючі покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України.
З урахуванням обставин і наслідків злочину, ставлення обвинуваченого до вчиненого діяння та можливість його виправлення без відбування призначеного покарання, а тому суд вважає за необхідне застосувати до нього положення ст.75 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України.
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.
У відповідності до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 /один/ рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по справі за проведення товарознавчої експертизи у розмірі 703,68 /сімсот три грн. шістдесят вісім коп./ гривень.
Речові докази акумуляторну батарею марки «Forse», модель «60», потужністю 60 a/h, жовтого кольору, які повернуто власнику на відповідальне зберігання, залишити у його розпорядженні.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1