Березівський районний суд Одеської області
29.11.2018
Справа № 494/1367/18
Провадження № 1-кп/494/138/18
УХВАЛА
про відмову у затвердженні угоди

29 листопада 2018 р. м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
у присутності:
процесуального прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт з угоду про примирення по кримінальному провадженню №0000138 від 06 травня 2018 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України між:
Обвинуваченим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с. Федорівка, Веселинівського району Миколаївської області, громадянином України, із середньою освітою, не одруженим, на утриманні нікого не маючим, пенсіонером, що проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимим,
з одного боку та
Представником потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженцем с. Гуляївка, Березівського району Одеської області, громадянином України, що є зареєстрованим по АДРЕСА_2 , працює сільським Головою Михайло-Олександрівської сільської ради Березівського району Одеської області

в с т а н о в и в:
На розгляд суду 29 жовтня 2018 р. надійшло кримінальне провадження за вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення за ч.1 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна, за наступних обставин.
05 травня 2018 р. приблизно о 6-00 годині ранку обвинувачений ОСОБА_6 , маючи намір на вчинення таємного викрадення чужого майна, узявши за місцем свого проживання лопату, за допомогою якої він намагався викопати металеві труби, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів прийшов до артезіанської свердловини №3866, яка перебуває на балансі М.-Олександрівської сільської ради Березівського району Одеської області та розташована у північному напрямку від с. М-Олександрівка на відстані 500 м.
Реалізуючи свій злочинний намір, та будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає обвинувачений шляхом вільного доступу за допомогою лопати викопав з землі 6-ть чавунних труб, діаметром 10 см, довжиною 124см, 90см, 96см, 87см, 99см, 68см., загальною вагою 63 кг. Згідно з довідкою ПАТ «Втормет» вартість одного кг. металобрухту чорного металу становить 6,30 гривень, які в подальшому умисно таємно розбив та викрав з метою особистого збагачення. З викраденим майном обвинувачений з місця правопорушення зник, завдавши М.Олександрівський сільській раді матеріальну шкоду на загальну вартість 396 гривень 90 коп..
Разом із тим сторони уклали між собою угоду про примирення, за якою обвинувачений визнає вчинене ним кримінального правопорушення у вигляді таємного викрадення чужого майна, за ч.1 ст.185 КК України та погоджується на призначення йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений та представник потерпілого
просили затвердити підписану між ними угоду.
Прокурор проти затвердження укладеної угоди. не заперечував.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходив з того, що відповідно до вимог ч. 7 ст.474 КПК України, визнання угоди не є обов`язком для суду.
Перевіривши зміст угоди, вислухавши прокурора, представника потерпілого та обвинуваченого суд дійшов висновку, що зазначений обвинувальний акт з угодою про примирення підлягає поверненню прокурору, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 7 ст.474 КПК України, суддя відмовляє в затвердження угоди, якщо:
1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладання угоди;
2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладання угоди не було добровільним або сторони не примирилися;
5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Згідно ст.471 КПК України, в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.
Як свідчить з вищенаведеної норми ст.472 КПК України, в угоді про примирення зазначаються істотні для відповідного кримінального провадження обставини.
Так, у описовій частині угоди зазначаються фактичні обставини вчиненого особою кримінального правопорушення що підлягають доказуванню, згідно до положень ст.91 КПК України, зокрема вид і розмір шкоди завданої кримінальним правопорушення.
Однак, фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення під час досудового розслідування не встановлені в повному обсязі, що є підставою для відмови у її задоволенні.
Суд вважає, що у разі визнання М.Олександрівської сільської ради потерпілим то повинно бути належним чином підтверджено, що таємно викрадене майно дійсно перебувало на балансі сільської ради і його вартість повинна бути підтвердженою відповідними документами з сільської ради за підписами бухгалтера та голови сільської ради.
Проте, в порушення наведеного в обвинувальному акті підставою для визначення вартості викраденого майна визначена довідка з ПАТ «Втормет», що не відповідає положенням ст.85 КПК України і відповідно з чим визнається судом недопустимим доказом.
Також, як було вказано раніше підставою для відмови у задоволенні угоди є випадки коли умови угоди не відповідають інтересам суспільства.
В угоді про примирення, що надійшла до суду не зазначений суспільний інтерес, що є також підставою для відмови у її задоволенні.
Відповідно до ч. 7 ст.474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, у тому числі якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та закону і умови угоди не відповідають інтересам суспільства. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Оскільки угоду про примирення укладено під час досудового розслідування, обвинувальний акт у кримінальному провадженні підлягає поверненню прокурору для продовження досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 469, 472, 474 КПК України, суд

у х в а л и в:
У затвердженні угоди про примирення укладеної між обвинуваченим ОСОБА_6 та представником потерпілого ОСОБА_5 за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000138 від 06 травня 2018 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України - відмовити
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000138 від 06 травня 2018 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України стосовно ОСОБА_6 повернути прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.468-475 КПК України .
Ухвала оскарженню не підлягає, повторне звернення з угодою у цьому кримінальному провадженні не допускається.

Суддя : _______________________________________-