Постанова

Іменем України
15 листопада 2018 р.

м. Київ
справа № 360/223/17-к
провадження № 51-1422км18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
засудженого ( в режимі відеоконференції) ОСОБА_7
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу та доповнення засудженого ОСОБА_7 на вирок Бородянського районного суду Київської області від 08 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 17 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000419, за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , такого, що не має судимості,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Бородянського районного суду Київської області від 08 серпня 2017 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
Згідно з вироком, ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він 29 листопада 2016 року о 14.27 год., будучи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом, керуючи автомобілем «Kia Ceed», під`їжджаючи до залізничного переїзду смт Немішаєве Бородянського району Київської області, в порушення вимог п. п. 20.2, 20.3, 20.5 (в) та 20.7 Правил дорожнього руху, не переконався в тому, що не наближається потяг, не зупинився перед світлофором, здійснив рух на заборонений сигнал світлофора, а також об`їзд транспортних засобів, які стояли перед переїздом, виїхав на переїзд, де допустив зіткнення з електропоїздом. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажири вказаного автомобіля ОСОБА_8 та ОСОБА_9 отримали тяжкі тілесні ушкодження, а ОСОБА_10 - тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили його смерть.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 17 жовтня 2017 року вирок місцевого суду залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі та в доповненні засуджений ОСОБА_7 не погоджується з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції. Вважає, що місцевий суд належним чином не врахував ряд пом`якшуючих його покарання обставин та призначив йому суворе покарання. Стверджує, що суд апеляційної інстанції, постановив ухвалу, яка не відповідає вимогам статей 370, 419 КПК України, оскільки не надав вичерпних відповідей на всі доводи апеляційної скарги захисту, їх не перевірив і належним чином не спростував. Також зазначає, що судове засідання апеляційного суду проведено без його участі.
Позиції інших учасників судового провадження

Засуджений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 підтримали подану скаргу.

Прокурор ОСОБА_5 вважав, що касаційна скарга є необґрунтованою та просив залишити її без задоволення.

Мотиви Суду
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 286 КК України, в касаційній скарзі засудженого не оспорюється.
Що стосується доводів касаційної скарги про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість, то вони не заслуговують на увагу.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд дотримався вимог ст. 65 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного, а також ті обставини, які зазначені в касаційній скарзі й навів у вироку переконливі мотиви прийнятого рішення.
Зокрема, судом ураховано, що вчинене кримінальне правопорушення відповідно до вимог ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких. Також судом узято до уваги грубе порушення правил дорожнього руху й тяжкі наслідки, а саме - загибель однієї особи та спричинення двом потерпілим тяжких тілесних ушкоджень.
Окрім того, враховано, що злочин було вчинено в стані алкогольного сп`яніння, що визнано обставиною, яка обтяжує покарання та керування транспортним засобом без посвідчення водія.
Із урахуванням зазначених даних у їх сукупності суд призначив ОСОБА_7 покарання відповідно до вимог закону, і воно за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, із наведенням у вироку відповідних мотивів обґрунтовано визнав неможливим звільнення його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням.
Суд апеляційної інстанції, переглянувши провадження за апеляційною скаргою захисника, належним чином перевірив викладені в ній доводи, та визнав її необґрунтованою і зазначив в ухвалі відповідні мотиви прийнятого рішення, з якими погоджується й колегія суддів. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Не заслуговують на увагу доводи засудженого про те, що апеляційний суд у порушення вимог закону розглянув кримінальне провадження без його участі.
Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторони кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду лише у разі, якщо особа була належним чином повідомлена про дату, час і місце апеляційного розгляду.
При перевірці матеріалів кримінального провадження встановлено, що засуджений ОСОБА_7 належним чином був повідомлений про день та час розгляду матеріалів кримінального провадження в суді апеляційної інстанції за апеляційною скаргою його захисника, яке було призначено на 17.10.2017 року об 11.00 год., що підтверджується його розпискою ( а.п. 205). Клопотань та заяв щодо розгляду провадження в його присутності чи в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження не містять.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які би перешкодили чи могли перешкодити суду повно й усебічно розглянути провадження і постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, у матеріалах провадження під час касаційного розгляду в межах, визначених ст. 433 КПК України, не встановлено.
Ураховуючи зазначене, колегія суддів підстав для задоволення касаційної скарги засудженого не вбачає.
Керуючись ст. ст. 434, 436, 441 КПК України та відповідно до п. 15 розділу XI «Перехідні положення» КПК (в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII), Суд

у х в а л и в:

Вирок Бородянського районного суду Київської області від 08 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 17 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

С у д д і:
ОСОБА_11 ОСОБА_2 ОСОБА_3