Провадження № 11-кп/4820/237/18
Справа № 678/892/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3т.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
доповідача - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника
служби у справах дітей ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000215 від 14.06.2018 року, за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь в розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 18 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, повернуто прокурору Летичівського відділу Хмельницької місцевої прокуратури.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 задоволено.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 продовжено по 16.12.2018 року.

Органом досудового слідства ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 13.06.2018 року близько 23 год., з метою вчинення крадіжки матеріальних цінностей з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться по АДРЕСА_1 та належить фізичним особам-підприємцям ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , вилізши по металевому паркану на дах вказаного магазину, де в подальшому, відсунувши не закріплені листи шиферного перекриття, крізь утворений у даху внаслідок таких дій отвір, проник в середину торгового приміщення магазину та виявивши там продукти харчування і спиртні напої, реалізуючи свій намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, викрав належні ОСОБА_12 товари на суму 798,5 грн. і ОСОБА_11 на суму 697 грн. 05 коп., а разом на суму 1 495 грн. 55 коп., після чого склав вказане майно у поліетиленовий пакет та виніс аналогічним способом з приміщення магазину, і таємно викрав вказане майно, після чого розпорядився ним на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні крадіжки матеріальних цінностей, з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який знаходиться по АДРЕСА_2 та належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_13 , яку вчинив повторно, з проникненням у приміщення

Повертаючи обвинувальний акт, місцевий суд мотивував своє рішення тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.1 ст.291 КПК України, оскільки в ньому відсутнє формулювання обвинувачення та чітка правова кваліфікація, а саме за епізодом крадіжки з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 13.06.2018 року органом досудового слідства дії ОСОБА_7 кваліфіковано, як таємне викрадення чужлого майна, поєднане з проникненням у приміщення, проте має кваліфікуватись за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна і вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення, оскільки, зі слів захисника ОСОБА_8 стосовно ОСОБА_7 в Летичівському та Деражнянському районних судах перебуває на розгляді ще 2 кримінальні провадження. Крім того, в обвинувальному акті невірно зазначено, що крадіжки вчиненні з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який належить ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , оскільки, в підготовчому судовому засіданні потерпілі пояснили, що магазин їм не належить, вони лише орендують приміщення.

Прокурор, в поданій апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу місцевого суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Посилається на істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону. Зокрема, вказує, що посилання місцевого суду, як на підставу для повернення обвинувального акту прокурору, на відсутність у сформульованому обвинуваченні по епізоду крадіжки від 13.06.2018 року, кваліфікуючої ознаки - повторності та невірне зазначення власника магазину, свідчить про дослідження та оцінку судом доказів у підготовчому судовому засіданні, всупереч приписів ст.291 КПК України. Мотивуючи своє рішення необхідністю додаткової кваліфікації дій ОСОБА_7 за ознакою повторності, місцевий суд поставив питання про збільшення об`єму обвинувачення, погіршуючи становище обвинуваченого та виходячи за його межі. Акцентуючи увагу на судові справи, які перебувають у провадженні Летичівського та Дережнянського районних судів по обвинуваченню ОСОБА_7 , місцевим судом не враховано, що по них, на даний час, рішення не прийнято, що виключає можливість кваліфікації його дій, як повторного вчинення крадіжки. По факту крадіжки в магазині «Кристал», досудовим слідством встановлено та судом не спростовано той факт, що предметом даного злочину є майно, яке належало приватним підприємцям ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які визнані потерпілими від злочину. Питання про порушення прав власності власника приміщення, у якому вказані підприємці здійснювали господарську діяльність не стоїть, у вину ОСОБА_7 не інкримінується, не є предметом доказування, а тому на конкретність обвинувачення не впливає.

Захисник ОСОБА_8 , в поданих запереченнях на апеляційну скаргу, вважає, що вона задовленню не підлягає, оскільки її доводи є суперечливими такими, що не ґрунтуються на фактичних обставинах кримінального провадження. Вказує на необхідність повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_7 для відображення у ньому фактичних обставин кримінального правопорушення та належного формулювання обвинувачення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора, на підтримку апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку обвинуваченого його захисника та законного представника, які заперечили проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів судової палати вважає, що вона підлягає до задоволення з наступних підстав.

Положеннями ст.291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акта у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Зокрема, поряд з іншими даними, в ньому повинні бути викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Приймаючи по вказаному кримінальному провадженні рішення про повернення прокурору обвинувального акту, зі стадії підготовчого засідання, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає зазначеним вище вимогам закону, такі висновки суду є необґрунтованими і такими, що не відповідають вимогам кримінального процесуального закону.

Вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, зокрема обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , колегія суддів приходить до висновку, що обвинувальний акт містить всі необхідні відомості, які передбачені ст.291 КПК України. А саме, поряд з іншими даними, в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність та сформульоване обвинувачення.

Відповідно до положень ч.3 ст.314 КПК України, суд має право у підготовчому судовому засіданні повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України. Такі вимоги щодо обвинувального акту вичерпно регламентовані ст.291 КПК України, про що вже йшлося вище. Будь-яких інших вимог, котрим повинен відповідати обвинувальний акт, що його подано до суду, законодавцем не визначено.

З урахуванням вказаних вимог закону, суд першої інстанції має право повернути обвинувальний акт прокурору з причин його невідповідності саме процесуальним вимогам, однак не вправі надавати юридичної оцінки зібраним по кримінальному провадженні доказам, їх достатності для доведення винуватості обвинуваченого в інкримінованому кримінальному правопорушенні, оскільки оцінку доказам та усім обставинам кримінального провадження суд надає під час судового розгляду кримінального провадження по суті, на підставі їх об`єктивного, всебічного та повного дослідження у сукупності.

Посилання суду на відсутність кваліфікуючої ознаки повторності в діях ОСОБА_7 та невірне зазначення власника магазину «Кристал» по епізоду крадіжки від 13.06.2018 року, не заслуговують на увагу, з огляду на те, що, як зазначалось вище, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Вказане судом першої інстанції свідчить про дослідження та оцінку, на даній стадії провадження, доказів, які ці обставини підтверджують. Ні стороною обвинувачення, ні стороною захисту жодні докази, на підтвердження цих обставин, не надавались і судом в присутності сторін не досліджувались.

Крім того, в силу положень ч.2 ст.337 КПК України, під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, а тому, враховуючи вищезазначене, прокурор не позбавлений права, у випадку виявлення будь-яких неточностей, у тому числі вказаних в ухвалі суду, виправити їх безпосередньо під час розгляду кримінального провадження в суді, шляхом зміни обвинувачення та висунення додаткового обвинувачення.

Таким чином, колегією суддів не встановлено допущених органом досудового розслідування порушень вимог кримінального процесуального закону під час подання до суду першої інстанції обвинувального акта, який відповідає положенням ст.291 КПК України за своєю формою та змістом.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, серед інших, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з приписами ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За змістом п.6 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у Хмельницькому міськрайонному суді.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.409, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 18 жовтня 2018 року щодо обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд в Хмельницькому міськрайонному суді Хмельницької області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Хмельницького

апеляційного суду ОСОБА_2