Справа № 522/7018/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю заявника адвоката ОСОБА_3
розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про повернення тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна, згідно якого просить повернути йому автомобіль «Ауді А8», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний знак НОМЕР_2 , литовської реєстрації та реєстраційні документи на зазначений автомобіль, вилучені 22.05.2018 року, в рамках кримінального провадження № 0001896 від 04.04.2018 року за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 192 ч. 2 КК України.

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 зазначає, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.11.2018 року було скасовано арешт на зазначений автомобіль «Ауді А8», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний знак НОМЕР_2 , литовської реєстрації. Однак, слідчий та процесуальний керівник за кримінальним провадженням на його прохання не повертають зазначений автомобіль.

В судовому засіданні заявник підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Прокурор в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не сповістив.
Дослідивши надані матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, вислухавши думку заявника, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного підстав.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, між іншим: за ухвалою слідчого судді чи суду; у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.
З наданих матеріалів вбачається, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2018 року, арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 25.05.2018 року на автомобіль «Ауді А8», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний знак НОМЕР_2 , литовської реєстрації 2006 року випуску, було скасовано, оскільки потреба у застосуванні заходу забезпечення, у вигляді арешту вищезазначеного майна відпала.
Враховуючи вищевикладене, вважаю, що клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про повернення тимчасово вилученого майна підлягає задоволенню, та автомобіль «Ауді А8», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний знак НОМЕР_2 , литовської реєстрації і реєстраційні документи на зазначений автомобіль, слід повернути ОСОБА_4 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 22, 169 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про повернення тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Зобов`язати слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження № 0001896 від 04.04.2018 року за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 192 ч. 2 КК України, повернути ОСОБА_4 тимчасово вилучений автомобіль «Ауді А8», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний знак НОМЕР_2 , литовської реєстрації та реєстраційні документи на зазначений автомобіль.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

29.11.2018