Справа № 344/703/19
Провадження № 1-кс/344/526/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001799 від 08.05.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 20.08.2018 близько

15 год. 05 хв. ОСОБА_6 перебував біля магазину «АТБ-маркет», який знаходиться по вул. Набережній, 32 в м. Івано-Франківську. В цей час ОСОБА_6 побачив неповнолітнього ОСОБА_7 , який під`їхав до вищевказаного магазину на велосипеді марки «Thunderbird Kanzas», який належить його матері ОСОБА_8 , та поставив його неподалік входу у спеціально відведеному місці. В цей час у ОСОБА_6 виник неправомірний умисел на таємне викрадення чужого майна, та діючи умисно, викрав велосипеду марки «Thunderbird Kanzas», червоного кольору, вартість якого становить 2 000 грн.

Окрім цього, 28.08.2018 близько 00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи по місцю проживання, за адресою АДРЕСА_1 , спільно з ОСОБА_9 розпивали алкогольні напої, під час чого близько 03 год. в останнього виник неправомірний умисел на відкрите викрадення чужого майна, а саме речей, які знаходились у ОСОБА_9 . Реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_6 , діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, з метою подавлення волі до опору ОСОБА_9 застосував до останнього насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, що виразилось у нанесенні ударів руками та ногами по всьому тілі ОСОБА_9 . Коли, від нанесених ударів ОСОБА_9 впав на землю, ОСОБА_6 , діючи умисно та повторно, відкрито викрав із кишені його штанів мобільний телефон марки «Huawei TIT U02», білого кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку експерта № 4.3-482/18 від 28.09.2018, становить 2900 грн., банківську карту «Приват Банк» № НОМЕР_3 , посвідчення інваліда ІІІ групи на його ім`я та карту Івано-франківця, шляхом зняття з нього відкрито викрав його куртку марки «Nike», чорного та сірого кольорів, вартістю 1500 грн., та кросівки марки «Ascoll», світло сірого кольору, вартістю 15 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 418,27 грн.

16 жовтня 2018 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185,

ч. 2 ст. 186 КК України, та судом обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 11.12.2018 року Івано-Франківським міським судом строк тримання під вартою продовжено до 16.01.2019 року.

Підозра обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема відомостями, які містяться у протоколах допиту потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , додаткових допитах потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , впізнання особи за фотознімками, огляду предметів, та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як зазначено в поданому клопотанні, у даному кримінальному провадженні ще необхідно виконати низку слідчих та процесуальних дій, зокрема, завершити стаціонарну судово-психіатричну експертизу для визначення психічного стану підозрюваного, висновок якої необхідний для оголошення остаточної підозри ОСОБА_6 та застосування передбачених КПК України процедур.

Зазначені процесуальні дії мають суттєве значення для судового розгляду, оскільки спрямовані на здобуття доказів, які в подальшому дадуть змогу судді, стороні захисту, та стороні обвинувачення повно та об`єктивно дослідити обставини вчинених злочинів, правильно кваліфікувати дії підозрюваного, а відповідно прийняти законне, обґрунтоване кінцеве рішення.

При цьому, оскільки щодо підозрюваного ОСОБА_6 закінчується строк тримання під вартою, посилаючись на те, що зазначені під час обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 ризики не зменшилися. Змінивши застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід, останній буде мати можливість незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_9 щодо якого раніше вчинив насильство, свідків з метою зміни їхніх показань, оскільки підозрюваному ОСОБА_6 достеменно відомо місце їх перебування, підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 в минулому вже притягувався, до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, належних висновків не зробив, та знову підозрюється у вчиненні нових умисних злочинів. Крім цього, офіційно не працює, джерело доходів невідоме, що свідчить про можливість вчинення ним у майбутньому нових злочинів з метою незаконного збагачення.

Враховуючи зазначене, слідчим подано клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного заперечила щодо задоволення клопотання, оскільки вважає, що наведені прокурором ризики не доведеними, просила врахувати дані щодо стану здоров`я та особи підозрюваного, його соціальних зв`язків, та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причинили тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

З матеріалів клопотання вбачається, що в рамках даного кримінального провадження 16 жовтня 2018 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185,

ч. 2 ст. 186 КК України, та судом обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 11.12.2018 року Івано-Франківським міським судом строк тримання під вартою продовжено до 16.01.2019 року.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 14.01.2019 року ОСОБА_6 продовжено строк досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0001799 від 08.05.2018 року до 4-х місяців, тобто до 16.02.2019 року включно.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_13 інкримінованих йому злочинів.

В той же час 16.01.2019р. закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причинили тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які, в свою чергу, перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 вказаних вище злочинів, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання. В той же час обставини, які зазначені стороною захисту, не можуть бути підставами для відмови в задоволенні даного клопотання, оскільки такі не виключають наявність обґрунтованості підозри та встановлених в судовому засіданні ризиків, а запропонований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде достатнім для запобігання зазначеним вище ризикам.

Отже, враховуючи вищенаведене, відсутність підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та те, що строк тримання останнього під вартою закінчується 16.01.2019 р., вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання його під вартою в межах строку досудового розслідування до 16.02.2019 включно без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 219, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах строку досудового розслідування до 16.02.2019 включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення. Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 16.01.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1