Провадження № 11-сс/4808/88/18
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

захисника підозрюваного ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород Дністровський, Одеської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, офіційно непрацюючого, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2018 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 11 лютого 2018 року включно та визначено заставу в сумі 105 720 гривень.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 посилається на те, що визначений судом розмір застави є завідомо непомірний для підозрюваного. Вказує на те, що судом при визначенні застави не враховано, що ОСОБА_9 притягується до кримінальної відповідальності вперше, має реєстрацію постійного місця проживання, та позитивно характеризується.

При цьому, захисник в апеляційній скарзі зазначила, що постанова суду є невмотивована та не відповідає обставинам справи. А тому просить ухвалу суду в частині визначення розміру застави скасувати та визначити заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 35 240 грн.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор заперечив доводи і вимоги поданої апеляційної скарги і просив залишити ухвалу слідчого судді без змін;

- захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 та підозрюваний ОСОБА_9 підтримали доводи апеляційної скарги і просили скасувати ухвалу слідчого судді в частині розміру застави та визначити заставу в сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 35 240 грн.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Зі змісту клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 13.12.2018 року вбачається, що ОСОБА_9 , при невстановлених слідством місці та обставинах, вступив у злочинну змову із ОСОБА_10 , з метою незаконного проникнення до приміщення житлової квартири АДРЕСА_2 та яка на праві власності належить потерпілому ОСОБА_11 . Реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_9 , спільно із ОСОБА_10 , користуючись тим, що поруч нікого не було і за їх діями ніхто не спостерігає, зігнувши металеву віконну решітку, забезпечили собі доступ до металопластикового вікна житлової квартири ОСОБА_11 , після чого, шляхом його віджиму, незаконно проникли до зазначеного помешкання, чим порушили конституційне право потерпілого на недоторканність житла. Продовжуючи свою незаконну діяльність ОСОБА_9 , при невстановлених слідством місці та обставинах, вступив у злочинну змову із ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з метою таємного викрадення чужого майна, яке знаходиться у приміщенні житлової квартири АДРЕСА_3 та в якій проживає потерпіла ОСОБА_14 . З цією метою ОСОБА_9 , спільно із ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , 12.12.2018, близько 18 год., підійшли до металопластикового вікна житлової квартири АДРЕСА_4 . Перебуваючи на вказаному місці, ОСОБА_9 , спільно із ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , будучи об`єднаним єдиним неправомірним умислом, шляхом віджиму металопластикового вікна приміщення квартири потерпілої ОСОБА_14 незаконно проникли в її середину, звідки за попередньою змовою групою осіб, таємно викрали грошові кошти, ювелірні вироби та два наручних жіночих годинника марок «Timex» та «Kleynod». Після вчинення крадіжки ОСОБА_9 , спільно із ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 покинули місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_14 майнову шкоду на загальну суму 32313 грн.

13 грудня 2018 року, ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України та в порядку ст. 277-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що вагомість наявних доказів свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які були досліджені слідчим суддею та перевірені судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в апеляції захисника не ставиться питання про те, що пред`явлена ОСОБА_9 підозра є необґрунтованою.

Слідчий суддя обґрунтовано мотивував свій висновок про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчим в клопотанні наведено переконливі дані про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України та мотивовано чому інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Колегія суддів вважає встановленим наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість ОСОБА_9 , перебуваючи на волі, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обираючи відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя достатньо врахував обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, що передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_9 вказаних вище злочинів, характеризуючі особу підозрюваного дані, відсутність соціальних зв`язків.

Колегія суддів приймає до уваги доводи захисту про те, що ОСОБА_9 притягується до кримінальної відповідальності вперше, має реєстрацію постійного місця проживання, та позитивно характеризується, однак вважає, що вищевказані дані не свідчать про незаконність рішення суду про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисника не наведено переконливих доводів щодо запобігання наявним ризикам в інший спосіб, ніж передбачений відповідним судовим рішенням. При цьому характеризуючі особу ОСОБА_9 дані, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, на думку колегії суддів, є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Колегія суддів, враховує характер пред`явленої підозри у вчиненні злочинів, які були вчинені за попередньою змовою, стадію на якій знаходиться розслідування кримінального провадження та особливості слідчих дій, які необхідно провести для встановлення обставин, які зможуть підтвердити або спростувати причетність підозрюваного до злочинів, дозволять перевірити правильність кваліфікації його дій, встановити інших осіб, які причетні до кримінального правопорушення і не встановлені на даний час.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з врахуванням даних про його особу та тяжкості злочинів, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано прийняв рішення про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя дотримався вимог закону та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не порушує прав, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

На даний час підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_9 інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі у вигляді домашнього арешту, суд апеляційної інстанції не вбачає, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя обґрунтовано вказав на можливість обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_9 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 182 КК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом і повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не можу бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 та п.3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На думку колегії суддів, при визначенні підозрюваному розміру застави, слідчий суддя належним чином врахував обставини кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_9 , дані про його особу, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, в частині того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірною для нього, та дійшов правильного висновку щодо розміру застави в межах 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 105 720 гривень.

Вищевказаний розмір застави є обґрунтованим і визначений з дотриманням вимог міжнародного та національного законодавства, з врахуванням тяжкості та обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, даних про його особу та наявності ризиків, передбачених у статті 177 КПК України та того, що саме такий запобіжний захід зможе забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить захисник, немає, а тому ухвалу слідчого судді належить залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2018 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5

З оригіналом згідно. Суддя: ОСОБА_3