Справа № 541/300/19
Провадження № 1-кс/541/214/2019
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А

11 лютого 2019 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,з участю:секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді клопотання старшого слідчого СВ Миргородського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно,
ВСТАНОВИВ :
08 лютого 2019 року старший слідчий СВ Миргородського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке погоджено з прокурором Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, а саме: кофту чорного кольору, з пошкодженнями зовні схожими, за характером утворення, від дії високої температури, з характерним запахом схожим на паливо та комбінезон зеленого кольору з характерним запахом палива, виробництва ПП «Світлана-К».

В обґрунтування клопотання вказував, що у провадженні СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2019 за № 0000114 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.02.2019 приблизно о 14.00 год. на автодорозі "Опішня - Великі Сорочинці - Миргород" в напрямку руху до с. Полив`яне Миргородського району, Полтавської області, під час здійснення перекачки пального з автоцистерни "МАЗ" д.н.з. " НОМЕР_1 ", а саме внаслідок порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, водій вищезазначеного транспортного засобу - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (прож.: АДРЕСА_1 ), оператор заправник ТОВ "Мірол" ФОП ОСОБА_6 , отримав численні опіки тіла та в подальшому самовільно доставлений до реанімаційного відділення Миргородської ЦРЛ з опіками тіла II, ІІ-а, ІІ-б ступенів, опікова площа - 30%, шиї, обличчя та нижніх кінцівок.

У зв`язку із розслідуванням кримінального правопорушення, слідчим Миргородського ВП ГУ НП в Полтавській області 07 лютого 2019 року, проведено огляд одягу потерпілого ОСОБА_5 , який знаходився на ньому у момент отримання опіків за вище описаних обставин, на території Миргородської ЦРЛ, а саме оглянуто кофту чорного кольору, з пошкодженнями зовні схожими, за характером утворення, від дії високої температури та з характерним запахом схожим на паливо; комбінезон зеленого кольору з характерним запахом палива, виробництва ПП «Світлана-К», які після детального огляду тимчасово вилучено в опечатаному вигляді та направлено для зберігання до Миргородського ВП ГУ НП в Полтавській області.

Вищевказані речі видала сестра потерпілого - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснивши, що даний одяг вона отримала від працівників Миргородської ЦРЛ.

Вилучене майно слідчим визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженні про що винесено відповідну постанову.
Під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене в ході огляду майно.
Дані речові докази мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні. Арешт вказаного майна є необхідним для забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій, в тому числі проведення хімічних та інших експертиз, а його повернення може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначене клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених в клопотанні. Вказував, що вилучене майно є речовими доказами по кримінальному провадженню та є необхідним для проведення експертиз з метою встановлення обставин скоєння кримінального правопорушення.
З урахуванням обставин кримінального провадження, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, розгляд даного клопотання необхідно провести без виклику власника зазначеного майна.

Заслухавши прокурора, вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що СВ Миргородського ВП проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0000114 від 07.02.2019 року за ч. 1 ст. 272 КК України.
07.02.2019 проведено огляд одягу потерпілого ОСОБА_5 ,який знаходився на ньому за вищевикладених обставинах, а саме було оглянуто кофту чорного кольору, з пошкодженнями зовні схожими, за характером утворення, від дії високої температури, з характерним запахом схожим на паливо та комбінезон зеленого кольору з характерним запахом палива, виробництва ПП «Світлана-К», які після детального огляду тимчасово вилучено в опечатаному вигляді та направлено для зберігання до кімнати зберігання речових доказівМиргородського ВП ГУ НП в Полтавській області.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст. 170 КПК України);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вказаний слідчим захід забезпечення кримінального провадження, на думку слідчого судді, є в даному випадку співрозмірним з тими обмеженнями, які існують під час згаданого досудового розслідування, необхідними для всебічного, повного встановлення обставин кримінального правопорушення. Незастосування арешту згаданих речей може призвести до знищення, відчуження або настання інших наслідків, що перешкоджатимуть кримінальному провадженню, оскільки відносно даних речей є необхідність у проведенні експертного дослідження.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 8, 86, 89, 94, 170, 171-173 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Миргородського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, задовольнити .
Накласти арешт на майно, яке перебуває на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області яке вилучено 07.02.2019 в приміщенні Миргородської ЦРЛ в ході огляду одягу потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :
1) кофту чорного кольору, з пошкодженнями зовні схожими, за характером утворення, від дії високої температури та з характерним запахом схожим на паливо;

2) комбінезон зеленого кольору з характерним запахом палива, виробництва ПП «Світлана-К».

Копію цієї ухвали для виконання вручити слідчому, який звернувся з даним клопотанням.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Слідчий суддяОСОБА_1