Справа № 202/496/18
Провадження № 1-кс/202/1358/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

6 лютого 2019 року м. Дніпро
Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника третьої особи, на майно якої накладено арешт, адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який є представником третьої особи, на майно якої накладено арешт, - ОСОБА_5 , про скасування арешту майна,
В С Т А Н О В И В:

30 січня 2019 року адвокат ОСОБА_3 , який є представником третьої особи, на майно якої накладено арешт, - ОСОБА_5 , звернувся з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 12 лютого 2018 року на квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , посилаючись на те, що в кримінальному провадженні № 0000011 від 27.01.2018 року відсутня подія кримінального правопорушення, у зв`язку з чим арешт накладено необґрунтовано, що є підставою для його скасування відповідно до частини 2 статті 174 КПК України.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні проти клопотання заперечував, вважав, що арешт накладено обґрунтовано, потреба в подальшому арешті майна не відпала, так як досудове розслідування не закінчено.
Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що дане клопотання задоволенню не підлягає з огляду на наступне:
Слідчим суддею встановлено, що Індустріальним ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000011 від 27.01.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 КК України, процесуальне керівництво в якому здійснюється Дніпропетровською місцевою прокуратурою № 1 Дніпропетровської області.
Зокрема, як вбачається з витягу з ЄРДР, невстановлені особи, надавши Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська підроблені документи, отримали рішення про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна від 16.07.2017 року, зареєстрували право власності, в подальшому виставили майно на продаж та отримали від ОСОБА_6 грошові кошти як завдаток за купівлю об`єкта нерухомості вартістю 2 278 739 грн., тим самим шляхом введення в оману заволоділи грошовими коштами ОСОБА_6 в розмірі 144 224 грн.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 12 лютого 2018 року в рамках даного кримінального провадження з метою збереження речових доказів накладений арешт на квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 та заборонено будь-які дії зі зміни, переходу, уступки права власності на зазначені квартири.
Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2018 року ухвала слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 12 лютого 2018 року залишена без змін.
Згідно з абзацом 2 частини першої статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Так, відповідно до положень статті 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Зокрема, згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).
Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При цьому норми частини другої статті 173 КПК зобов`язують слідчого суддю при вирішенні питання про арешт майна враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вирішуючи клопотання про скасування арешту, слідчий суддя враховує, що законність ухвали слідчого судді від 12 лютого 2018 року про накладення арешту на квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 перевірялася судом апеляційної інстанції, якою її залишено без змін, отже, підстави вважати, що арешт на зазначене нерухоме майно накладено необґрунтовано відсутні.
Крім того, ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 25 січня 2019 року було відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .
Між тим, звертаючись 30 січня 2019 року з клопотанням про скасування арешту майна, адвокатом не надано жодних об`єктивних даних та доказів, що потреба в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала.
Посилання адвоката в клопотанні на відсутність події кримінального правопорушення слідчий суддя не може взяти до уваги, оскільки досудове розслідування на даний час не закінчено.

Слідчий суддя враховує, що нерухоме майно, на яке накладено арешт, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000011 від 27.01.2018 року, відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки було об`єктом кримінально протиправних дій.
Отже, слідчий суддя вважає недоведеним, що арешт накладено необґрунтовано чи в подальшому його застосуванні відпала потреба.
Виходячи з наведеного, в задоволенні клопотання про скасування арешту майна необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 174, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який є представником третьої особи, на майно якої накладено арешт, - ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2018 року на квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Строк складання та оголошення повного тексту ухвали відповідно до частини 2 статті 376 КПК України - 11 лютого 2019 року о 09 годині 10 хвилин.

Слідчий суддя: ОСОБА_1