Ухвала
Іменем України
07 травня 2019 року

м. Київ
справа № 570/32/18

провадження № 51-1927 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінально суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на вирок Рівненського апеляційного суду від 29 січня 2019 року щодо засудженого ОСОБА_5 ,

встановив:

Вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 06 березня 2018 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 3 статті 286 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

На підставі статті 75 КК ОСОБА_5 звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 3 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1 статті 76 цього Кодексу.
Вироком Рівненського апеляційного суду від 29 січня 2019 року вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 06 березня 2018 року щодо засудженого ОСОБА_5 в частині призначеного покарання скасовано. Ухвалено новий вирок, яким призначено покарання засудженому ОСОБА_5 за частиною 3 статті 286 КК із застосуванням статті 69 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

В решті вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
У касаційній скарзі потерпіла ставить вимогу про скасування вироку апеляційного суду та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме статті 69 КК, та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості.
Перевіривши касаційну скаргу потерпілої на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК.
Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Так, у касаційній скарзі потерпіла, посилаючись, в тому числі, на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, не зазначає їх зміст та вплив на незаконність судового рішення, з урахуванням вимог статті 412 КПК.
Таким чином, недодержання потерпілою вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення її касаційної скарги без руху.
На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 цього Кодексу, Суд

постановив:

Касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на вирок Рівненського апеляційного суду від 29 січня 2019 року щодо засудженого ОСОБА_5 залишити без руху, надавши їй п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нею ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3