Справа № 477/3083/18
Провадження у справі № 1-кп/477/264/18
УХВАЛА

про призначення кримінального провадження до судового розгляду

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000855, по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2018 року до суду надійшов обвинувальний акт з додатками, передбаченими ч.4 ст. 291 КПК України, щодо ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених: частинами 1, 2 статті 307, ч. 2 ст. 309 КК України

Ухвалою суду від 20 грудня 2018 року у вказаному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання на 21 грудня 2018 року о 14-50 годині.

У підготовчому судовому засіданні сторони проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечували.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку, що перешкод для призначення судового розгляду за результатами підготовчого судового засідання не встановлено.

Підстави для прийняття рішення, передбаченого пунктами 1-4 частини 2 статті 314 КПК України відсутні.

Судове засідання підлягає проведенню у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

20 грудня 2018 року у підготовчому судовому засіданні від прокурора надійшло клопотання про продовження дії запобіжного заходу, який раніше обраний ОСОБА_5 , у виді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що обвинуваченому ОСОБА_5 28.09.2018 ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів. В подальшому, строк дії ухвали Ленінського районного суду продовжено до 25.12.2018 року включно.

Своє клопотання обґрунтовував тим, що має місце обґрунтована підозра у вчиненні обвинуваченим злочинів, за вчинення яких передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років, матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, переховування від органів досудового розслідування та суду, можливості незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні. Ризики вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень та переховування його від суду, ризик впливу на свідка підтверджується тим, що він ніде не працює, постійне місце роботи у нього відсутнє, відсутні міцні соціальні зв`язки, також ОСОБА_5 обізнаний про особу свідка.

Наведені обставини, а також характер і спосіб вчиненого злочину у своїй сукупності дають можливість припускати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, вплинути на свідка. Вважає, що з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також характеру і способу його вчинення більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищезазначеним ризикам.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та завив клопотання про зміну обраного раніше його підзахисному запобіжного захисту на цілодобовий домашній арешт, оскільки ризики, на які вказував прокурор, не доведені. Звертав увагу, що його підзахисний має сталі соціальні зв`язки у м.Миколаєві проживає його тітка. Зазначив, що прокурор не довів яким чином обвинувачений може впливати на свідки, в той час як інформація щодо особи останнього є закритою. Також є недоведеним ризик переховування від суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 також заперечував проти задоволення клопотання прокурора та підтримав клопотання захисника. Пояснив, що зареєстрований у м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області, у м.Миколаєві проживає з 18 років, приїхав проживати до батька, який проживає у с.Мішково-Погорілове поблизу м. Миколаєва та з яким він і нині підтримує стосунки, хоча і проживав окремо, винаймаючи квартиру. У місті Миколаєві проживає його бабуся та брат. Він є інвалідом дитинства та отримує пенсію по інвалідності. Також працював неофіційно. Нетривалий час працював у Епіцентрі. Раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 186 та ч. 1 ст. 198 КК України, за вироком суду він був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали клопотання та докази по вказаним матеріалам, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 2 статті 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку встановлених законом.

Зазначена норма Основного Закону кореспондується зі статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 жовтня 1950 року, згідно з якою обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачуваних законом випадках за встановленою законом процедурою.

28.09.2018 ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. В подальшому, строк дії ухвали Ленінського районного суду продовжено до 25.12.2018 включно

Підставою для обрання та продовження такого виду запобіжного заходу стала обґрунтована підозра обвинуваченого у вчиненні тяжких злочинів, за які законом передбачена відповідальність у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, та які він вчинив через невеликий проміжок часу, та існування ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України, а саме відсутність сталих соціальних зв`язків, оскільки обвинувачений не має постійного місця проживання та роботи, не має постійного прибутку, відсутність на території Миколаївської області місця реєстрації та родини, а також схильність до протиправної діяльності та існування ризику вчинення нового злочину.

Станом на 21 грудня 2018 року кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000855, перебуває на стадії підготовчого провадження і ухвалити рішення у справі до закінчення строку на який був продовжений запобіжний захід не представляється можливим.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку щодо необхідності продовжити обраний запобіжний захід, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які законом передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років з конфіскацією майна, та які він вчинив через невеликий проміжок часу. Обвинувачений хоча і не має судимості, але раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі і за вчинення насильницького корисливого злочину, що свідчить про його схильність до вчинення злочинів та доводить ризик можливого вчинення інших злочинів та можливості впливу на свідка. Суд критично сприймає твердження щодо закритості інформації щодо свідка, оскільки обвинувачений обізнаний про його особу та спілкувався з ним особисто.

Обвинувачений не має постійного місця проживання, оскільки з його пояснень вбачається, що він зареєстрований у м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області, деякий час проживав у батька, бабусі, потім на зйомній квартирі без реєстрації. В той час, як згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт, щодо якого клопотав захисник, виконується за місцем постійного проживання.

Суд вважає недоведеними існування ризику переховування обвинуваченого від суду, оскільки це є лише припущенням та не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, однак це жодним чином не зменшує значення інших ризиків, які є реальними та обґрунтованими.

Таким чином, суд вважає доведеними обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, підстави для продовження такого запобіжного заходу продовжують існувати. Застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж той, який обрано раніше, є недоцільним, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти визначеним ризикам.

В судовому засіданні обвинувачений скаржився на стан свого здоров`я, яке значно погіршилось в умовах СІЗО, однак доказів цього та того, що його неможливо утримувати за станом здоров`я в умовах СІЗО суду не надано.

Враховуюче викладене, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню. Водночас у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.

Керуючись ст.ст., 176-178, 315 КПК України,

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, на 02 січня 2019 року о 13-00 годині в приміщенні Жовтневого районного суду Миколаївської області (м. Миколаїв, вул. Ольшанців, 77).

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати у відкритому судовому засіданні одноособово.

В судове засідання викликати учасників судового провадження: прокурора, обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_4 .

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО м.Миколаєва строком на шістдесят днів.
Ухвала в частині продовження дії запобіжного заходу діє по 23 лютого 2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1