Справа № 362/6493/18
Провадження № 1-кс/362/2074/18
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

23 листопада 2018 року

слідчий суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Василькові Київської області скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою в обґрунтування якої зазначила, що постановою слідчого Васильківського ВП ГУ НП Київської області ОСОБА_4 від 23 жовтня 2018 року їй відмовлено в задоволенні клопотання про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 120 171 101 400 022 28 від 23.12.2017 року.

Посилаючись на відповідні положення КПК України, особа, яка подала скаргу просить скасувати дане рішення слідчого та зобов`язати його визнати її потерпілою у вказаному кримінальному провадженні.

Особа, яка подала скаргу в судовому засіданні підтримала вимоги скарги та просила задовольнити її вимоги з викладених у скарзі підстав.

Слідчий в судове засідання не прибув.

Вислухавши пояснення особи, яка подала скаргу та дослідивши матеріали скарги і матеріали кримінального провадження в повному обсязі, приходжу до наступних висновків.

За заявою ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді Васильківським ВП ГУ НП Київської області 23.12.2017 року до ЄРДР внесено відомості стосовно громадянки ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Відповідно до частини другої статті 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Частина п`ята статті 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Отже, згідно із наведеною нормою кримінального процесуального закону права і обов`язки потерпілого у даному кримінальному провадженні виникли у ОСОБА_3 з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Відповідно до частини другої статті 55 КПК України, потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Проте, слідчий не видав ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого в кримінальному провадженні.

Аналізуючи зміст оскаржуваної постанови, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим неправомірно відмовлено у визнанні заявника потерпілою.

Тобто, з урахуванням змісту вказаної статті КПК України та відсутності обов`язку прийняття процесуального документу про визнання особи потерпілою, приходжу до висновку про оскаржуване рішення слідчого суперечить положенням КПК України.

Зазначене, стало наслідком помилкового висновку слідчого про наявність підстав для відмови особі у визнанні її потерпілою.

Вказані обставини прямо свідчать про неправомірність постанови слідчого, що оскаржується.

Таким чином, скарга є обґрунтованою, але підлягає задоволенню частково, оскільки відсутні підстави для визнання заявника потерпілою повторно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 303 307, 369, 372 КПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Постанову слідчого Васильківського ВП ГУ НП Київської області ОСОБА_4 від 23 жовтня 2018 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 120 171 101 400 022 28 від 23.12.2017 року скасувати.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя