Дата документу 28.03.2019 Справа № 322/137/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/142/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 322/137/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 30 січня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 30 січня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_8 , про арешт майна, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032 від 29.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Згідно зі змістом судового рішення, слідчий Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до суду із клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що 29 січня 2019 року, близько 15 години 00 хвилин, на блок посту, розташованому на 68 км. автодороги Запоріжжя - Донецьк, поблизу смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, працівниками поліції було зупинено автомобіль Renault Master, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , в якому, на момент його огляду було виявлено вантаж у вигляді брухту кольорових металів, серед якого були виявлені фрагменти кабельно-провідникової продукції.

Враховуючи, що на території Запорізької області мали місце факти крадіжки проводів з ліній електропередач, і мідь, яка перевозилася у вищевказаному автомобілі, може бути викрадена, за даним фактом 29 січня 2019 року було розпочато досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. З метою збереження речових доказів просив накласти арешт на вказаний у клопотанні автомобіль та вантаж.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що зазначені у клопотанні автомобіль та вантаж не являються речовими доказами, а інші докази є недопустимими, у зв`язку із грубим порушенням кримінального процесуального закону при їх отриманні, а також наявністю у володільця майна документів, які підтверджують правомірність отримання брухту міді.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування доводів зазначає, що органом досудового розслідування було виконано процедуру звернення до слідчого судді про накладення арешту на вищевказане майно, яке є предметом вищевказаного злочину. Жодних доводів, якими суд мотивував відмову у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна не навів, обмежившись проголошенням вступної та резолютивної частини ухвали суду.

Вказує, що суд діяв дещо упереджено, оскільки взагалі поставив під сумнів законність внесення відомостей за вказаним фактом до Єдиного реєстру судових розслідувань та неодноразово запитував в учасників провадження про наявність заяв та повідомлень про вчинене кримінальне правопорушення, а також інших кримінальних проваджень, що розслідуються слідчим відділом, де предметом злочину є кабельна-провідникова продукція. лише у провадженні СВ Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває 7 кримінальних проваджень за фактом крадіжки кабельно-провідникової продукції ПАТ «Запоріжжяобленерго» та ПАТ «Укртелеком».

Також зазначає, що володілець майна ОСОБА_10 та представник володільця майна ОСОБА_11 у судовому засіданні надали суду документи та зазначили, що брухт кольорових металів придбаний офіційно у ході підприємницької діяльності. Водночас, у жодних з представлених документів, не вказується про чіткі дані щодо конкретизації придбаного предмета брухту (кабелі, проволока, запчастини, інші складові будь-яких механізмів), а тому стверджувати з впевненістю про те, що вказане майно не є предметом злочину неможливо. Вказані обставини можливо встановити лише в ході всебічного та повного дослідження обставин даного кримінального правопорушення, допитами у якості свідків посадових осіб підприємств, установ, організацій, у яких начебто було придбано вказане майно, що власне не було враховано слідчим суддею при винесені вказаного рішення, однак доведено до його відома. Без накладення арешту на майно існує реальна загроза його втрати, а також втрати слідів злочину.

На підставі викладеного, просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити в повному обсязі.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_10 вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу; захисника із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Оскаржувана ухвала суду цим вимогам не відповідає, з огляду на наступне.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132,170,171,172,173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2, ч.3 ст.170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», знаряддями злочину у справах про злочини проти власності слід вважати предмети чи технічні засоби, які умисно використовувалися особою чи особами, у співучасті з якими було вчинено такий злочин. Зокрема, транспортні засоби можуть бути визнані знаряддям злочину не лише тоді, коли вони використовувалися для безпосереднього заволодіння чужим майном, а й тоді, коли без їх використання вчинення злочину було неможливим чи надто складним (транспортування членів злочинної групи до місця вчинення злочину, перевезення викраденого майна з місця вчинення злочину тощо).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий звернувся до Новомиколаївського районного суду Запорізької області з клопотанням про накладення арешту на майно, в якому зазначив, що арешт необхідно застосувати з метою збереження речових доказів, оскільки вказаний транспортний засіб із зазначеним вантажем відноситься до предметів, що відповідають критеріям, зазначеним у ст.98, ч.2 ст.167 КПК України, а саме є речовими доказами у кримінальному провадження, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

На підтвердження доводів клопотання слідчим наданий витяг з ЄРДР за №0000032 від 29 січня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та інші копії документів, якими, на думку слідчого, обґрунтовується клопотання.

Постановою слідчого СВ Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 від 30.01.2019 вилучений автомобіль «Renault Master» р.н. НОМЕР_1 з вантажем у вигляді брухту кольорових металів, серед якого знаходилися фрагменти кабельно-провідникової продукції, а також оригінали документів на вантаж, були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Зазначені матеріали досудового розслідування дають підстави вважати, що арештоване майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин, містить на собі сліди кримінального правопорушення та є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Приймаючи рішення по справі слідчий суддя не звернув достатньої уваги на те, що тимчасово вилучені автомобіль «Renault Master» р.н. НОМЕР_1 з вантажем у вигляді брухту кольорових металів є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а тому на нього, як на речовий доказ, може бути накладений арешт незалежно від того, чи належить воно підозрюваному, обвинуваченому, засудженому, третій особі, або юридичній особі.

Враховуючи те, що досудове розслідування розпочато за ч.3 ст.185 КК України та у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що тимчасово вилучені автомобіль «Renault Master» р.н. НОМЕР_1 з вантажем у вигляді брухту кольорових металів, серед якого знаходилися фрагменти кабельно-провідникової продукції, які у подальшому були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, могли зберегти на собі сліди вчинення злочину та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям речового доказу визначеним ст.98 КПК України, а тому колегія суддів приходить до висновку про необхідність накладення арешту на вказане майно для забезпечення кримінального провадження та проведення експертних досліджень необхідних для встановлення істини по справі.

Необхідність використання автомобілю в якості речового доказу у кримінальному провадженні виправдовує таку ступінь втручання в право власника на його використання на цей час з метою забезпечення збереження речових доказів. Не накладення арешту на зазначене майно може призвести до можливості його приховування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження, що унеможливить проведення слідчим повного та об`єктивного досудового розслідування по кримінальному провадженню.

Разом з цим, під час апеляційного розгляду було встановлено, що ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01 лютого 2019 року було накладено арешт на вказане тимчасово вилучене майно, яка була переглянута в апеляційному порядку та ухвалою Запорізького апеляційного суду від 25 лютого 2019 року залишена без змін.

За таких обставин, скасування ухвали слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 30 січня 2019 року та постановлення нової ухвали про накладення арешту на вищезазначене майно буде суперечить принципу правової визначеності, оскільки судові рішення мають правові особливості при їх виконання, тобто порядок виконання, строки виконання, а тому, колегія суддів доходить висновку про те, що апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 30 січня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_8 , про арешт майна, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032 від 29.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, - без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4