Провадження№ 1-кп/712/701/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

Головуючого/судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2016 року народження та 2018 року народження, водій-розвідник військової частини НОМЕР_1 , з професійно-технічною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», проходячи військову службу за мобілізацією на посаді водія-розвідника військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від її проходження, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, 01.09.2014 о 08 год. 00 хв., після закінчення терміну наданої відпустки за станом здоров`я, не з`явився вчасно з відпустки на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та залишився за місцем свого проживання у с. Заячківка, Христинівського району, Черкаської області, офіційно ніде не працював та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину, за наявності реальної можливості до цього, поки 22.11.2018 усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Черкаській області і заявив про себе та вчинений злочин

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення відповідно до пред`явленого обвинувачення та пояснив, що він, будучи військовослужбовцем, після закінчення терміну наданої відпустки за станом здоров`я, не з`явився вчасно з відпустки на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та залишився за місцем свого проживання у с. Заячківка, Христинівського району, Черкаської області. 22.11.2018 усвідомлюючи помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Черкаській області і заявив про себе Також обвинувачений зазначив, що щиро кається у вчиненому та зробив для себе відповідні висновки.

В судовому засіданні, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів у справі, а саме: показів свідків та письмових доказів, оскільки фактичні обставини нікім не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності позиції учасників судового провадження.

Оцінюючи докази зібрані в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 407 КК України, тобто не з`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене особою зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби).

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочин.

Згідно з ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення, обставини що пом`якшують покарання обвинуваченому, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого, який вину свою визнав повністю, усвідомив протиправність своїх дій, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, безпосередньо брав участь в проведенні АТО, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей 2016 року народження та 2018 року народження .

Враховуючи наведені вище обставини, які на думку суду є винятковими та такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, суд вважає за можливе при призначенні покарання застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 вимоги ст. 69 КК України, якою встановлено можливість призначити йому покарання більш м`яке ніж встановлено в санкції статті та призначити покарання у вигляді штрафу.

На думку суду, саме такий вид покарання буде необхідним та достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_4 .

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався та підстави його визначення на цьому етапі відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.349, 368-370, 374, 394 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 407 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу у розмірі 450 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 7650 грн.

На вирок протягом 30 діб може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий ОСОБА_1