Справа № 761/2684/19
Провадження № 1-в/761/99/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання захисника засудженої ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання на підставі ст.83 КК України засудженої

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму, засуджену вироком Оболонського районного суду м.Києва від 19.10.2017 року за ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст.393, ст. ст. 70, 71 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_3 ,

засудженої ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах засудженої ОСОБА_6 про звільнення її від відбування покарання на підставі статті 83 Кримінального кодексу України, як жінку, що має малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 підтримав своє клопотання. Зазначив, що після народження сина в період відбування покарання у місцях позбавлення волі засуджена змінилась в позитивну сторону та стала на шлях виправлення.
Засуджена ОСОБА_2 визнала вину у скоєних злочинах, щиро розкаялась, заявила, що готова нести відповідальність. Посилаючись на необхідність лікування новонародженого сина та створення йому сприятливих умов для розвитку просила суд задовольнити клопотання її захисника та звільнити її від відбування покарання. Засуджена запевнила суд у тому, що зробила для себе належні висновки і народження дитини змінило її погляди, вона відчуває велику відповідальність за виховання сина, бажає надати йому гідні умови для розвитку та забезпечити належний медичний догляд. Зауважила про те, що дитина має ряд тяжких захворювань, зокрема гепатит С, гідроенцифалія, туберкульоз та клишоногість, у зв?язку з чим потребує особливого догляду та лікування, хірургічного втручання, що неможливо здійснити за умов утримання її з дитиною в СІЗО або виправній колонії.
Крім того, ОСОБА_2 підтвердила, що має житло, готова працювати для того, щоб забезпечити матеріально себе і сина, а також його лікування, має підтримку від громадських організацій.

В судовому засіданні за клопотанням захисника ОСОБА_3 був допитаний директор ГО Київ-рідний дім ОСОБА_8 , який підтвердив, що вказана організація взяла на себе зобов`язання за соціальний супровід засудженої ОСОБА_2 і зобов`язалась забезпечити її та дитину тимчасовим житлом, медичною допомогою, харчуванням, сприяти її працевлаштуванню та вирішенню інших важливих проблем. При цьому ОСОБА_8 пояснив, що ГО Київ-рідний дім протягом двадцяти років здійснює свою діяльність у сфері соціальної адаптації засуджених до позбавлення волі осіб у суспільне життя Києва. Вони мають досвід у здійсненні соціального супроводу зокрема такої категорії засуджених, як жінки, які мають малолітніх дітей, мають бажання та можливості їм допомогти. В ході здійснення соціального супроводу ОСОБА_2 з?ясував, що остання налаштована на виправлення і соціальну адаптацію.
Прокурор ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення указаного клопотання, враховуючи, що засуджена ОСОБА_2 стала на шлях виправлення та має підтримку щодо забезпечення належних умов для виховання дитини з боку громадської організації Київ-рідний дім.
Заслухавши засуджену та її захисника, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали провадження, матеріали особової справи засудженої, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до статті 537 Кримінально-процесуального кодексу України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років.
Відповідно до частини першої статті 539 Кримінально-процесуального кодексу України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
За змістом статті 83 Кримінального кодексу України засуджених до обмеження волі або до позбавлення волі жінок, які стали вагітними або народили дітей під час відбування покарання, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за умисні тяжкі та особливо тяжкі злочини, суд може звільнити від відбування покарання в межах строку, на який згідно з законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною трирічного віку.
Звільнення від відбування покарання застосовується до засудженої, яка має сім`ю або родичів, що дали згоду на спільне з нею проживання, або яка має можливість самостійно забезпечити належні умови для виховання дитини.
Судом встановлено, що вироком Оболонського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2017 року, ОСОБА_2 засуджено зач.2 ст. 15, ч.2 ст.185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст.393, ст. ст. 70, 71 КК України до покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 01 вересня 2017 року.
Кінець строку відбування покарання 01 березня 2021 року.
ОСОБА_2 знаходячись у ДУ Київський слідчий ізолятор, відбуваючи покарання за вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 19 листопада 2015 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 народила сина ОСОБА_7 .
Відповідно до висновку центральної лікарської консультативної комісії від 08 травня 2018 року засудженій ОСОБА_2 постановлено діагноз: ІТБ нижньої долі лівої легені.
Розпорядженням Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 15 березня 2018 року № 103, малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відібрано від матері ОСОБА_2 , з якою він перебував у ДУ Київський слідчий ізолятор, у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю малолітньої дитини.
У подальшому ОСОБА_2 направлено медичного закладу при Збаразькій виправній колонії № 63 Тернопільської області, а дитину влаштовано до Київського міського будинку дитини Берізка.
На підставі висновку Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 18 жовтня 2018 року № 10413-1830, після закінчення лікування засудженої ОСОБА_2 , враховуючи відсутність загрози життю та здоров`ю дитини, враховуючи підтримку та соціальний супровід громадської організації Київ-рідний дім, з метою збереження родинних стосунків, малолітнього сина повернуто матері.
Відповідно до характеристики Збаразької виправної колонії № 63 на засуджену ОСОБА_2 убачається, що вона з 01 вересня 2017 року знаходиться у місцях позбавлення волі. За час перебування у слідчому ізоляторі м. Києва допустила три порушення режиму утримання, які виразились у зберіганні заборонених предметів, за що була притягнута до дисциплінарної відповідальності.
До Збаразької виправної колонії № 63 засуджена ОСОБА_2 прибула 23 березня 2018 року для проходження стаціонарного лікування у міжобласній спеціалізованій туберкульозній лікарні колонії. За ввесь період відбування покарання характеризується задовільно, режим відбування покарання не порушувала, стягнень і заохочень не має. Засуджена не працевлаштована за станом здоров`я. До лікування відноситься задовільно, зауважень від лікарів не має. Приймає участь у виконанні робіт по благоустрою установи. Відвідує заходи виховного характеру, до яких відноситься задовільно. Є членом фізкультурно оздоровчої секції. Підтримує соціально- корисні зв`язки.
На даний час, засуджена ОСОБА_2 разом із сином ОСОБА_7 перебувають у ДУ Київський слідчий ізолятор.
Малолітній ОСОБА_7 хворіє на наступні захворювання: гепатит С, гідроенцифалія в стадії субкомпенсації, первинний туберкульоз органів дихання, клишоногість, синдром затримки стато-кинетичного розвитку дитини, тубулоотит, реактивні зміни в підшлунковій, у зв`язку з чим потребує належної медичної допомоги та спостереження лікарів.
Побутові умови у ДУ Київський слідчий ізолятор щодо проживання, харчування та надання належної медичної допомоги немовляті ОСОБА_7 , який має низку серйозних захворювань, не можна вважати задовільними.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04 серпня 2018 року № , ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом П`ятої Київської державної нотаріальної контори від 30 липня 2015 року ОСОБА_9 , належить 3/8 частини квартири під номером АДРЕСА_2 .
Відповідно до повідомлення Громадської організації Київ-рідний дім від 06 грудня 2018 року, вказана організація взяла на себе зобов`язання за соціальний супровід засудженої ОСОБА_2 і зобов`язалась забезпечити її та дитину тимчасовим житлом, медичною допомогою, харчуванням, сприяти її працевлаштуванню та вирішенню інших важливих проблем.
Відповідно до Конвенції про права дитини 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, встановлено, що у всіх діях щодо дитини незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
З урахуванням наведено, оскільки ОСОБА_2 , будучи засудженою до позбавлення волі за вчинення злочинів середньої тяжкості на строк до п?яти років, народила дитину під час відбування покарання, щиро розкаялась у вчиненому, стала на шлях виправлення, має можливість самостійно забезпечити належні умови для виховання дитини, а також перебуває під соціальним супроводом Громадської організації Київ-рідний дім, з огляду на наявність у сина засудженої ОСОБА_7 ряду важких захворювань, які потребують спеціального лікування та особливих умов, які неможливо створити в умовах утримання мати з дитиною у місцях позбавлення волі, суд дійшов висновку, що клопотання захисника ОСОБА_3 про звільнення засудженої ОСОБА_2 від відбування покарання на підставі статті 83 Кримінального кодексу України підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись Конвенцією про права дитини 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, ст. 83 КК України, ст.ст. 369-372, 376, 395, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст.83 КК України задовольнити.

Звільнити засуджену ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного за вироком Оболонського районного суду м.Києва від 19.10.2017 року за ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст.393, ст. ст. 70, 71 КК України у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, до досягнення її малолітнім сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трирічного віку.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголосити 26 лютого 2019 о 08 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_1