Справа № 695/3659/18
Провадження № 1-кп/697/250/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2018 р.

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Каневі Черкаської області в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Вознесенське, Золотоніського району Черкаської області, працюючого водієм СТОВ «Придніпровський край», одруженого, з середньою освітою, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу статті 89 КК України не судимого,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 на початку жовтня 2018 року, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, умисно, всупереч встановленому законному порядку обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», з метою особистого вживання, придбав, знайшовши в с. Згарь, Золотоніського району, по вул. Береговій один газетний згорток з подрібненою речовиною рослинного походження, ззовні схожої на коноплю, після чого продовжуючи свій злочинний умисел, без мети збуту зберігав його при собі в нагрудній чоловічій сумці, до моменту вилучення 10.10.2018 о 00 годині 45 хвилин працівниками Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, поблизу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 .

Під час проведення досудового розслідування 31.10.2018 між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України, в якій зазначено, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному в угоді діянні.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В підготовчому судовому засідання обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч.2 ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Суд, проаналізувавши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, думку захисника, прокурора, дійшов наступного висновку.

Відповідно п. 2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суд у з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою № 9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Суд (національний), який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).

Як вбачається з наданих матеріалів, дії обвинуваченого ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, які, згідно з положеннями ст.12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнає. Встановлено, що укладення угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання, а саме:

- за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обиралася, а тому до вступу вироком у законну силу підлягає обранню у виді особистого зобов`язання.

Речовий доказ: особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою 5,59 г., який перебуває в сейф пакеті № 3747983 та який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Золотоніському ВП - необхідно знищити.

Процесуальні витрати на залучення експерта в зв`язку з проведенням експертизи в сумі 572,00 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 в дохід держави.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст. ст.369-371, 373-374, 472-474 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31.10.2018 між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят грн.) грн.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до вступу вироком в законну силу обрати у виді особистого зобов`язання, а після чого скасувати.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 572,00 грн. стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави.

Речовий доказ: особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою 5,59 г., який перебуває в сейф пакеті № 3747983 та який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Золотоніському ВП - знищити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Канівський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити учасникам процесу.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом: оригінал зберігається при матеріалах справи № 695/3659/18

Головуючий ОСОБА_1