Справа № 473/4834/18
Номер провадження1-кп/473/76/2019
Категорія: ч.2 ст.389 КК України.
ВИРОК
іменем України

"15" березня 2019 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Воронівка Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, освіта професійна технічна, не працює, сімейний стан не одружений, на утриманні дітей не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 17 травня 2018 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до 90 годин громадських робіт, із яких відбуто 04 години,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

17 травня 2018 року вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області обвинувачений ОСОБА_5 був визнаний винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України та йому призначено покарання у виді громадських робіт до 90 годин.

27 червня 2019 року обвинуваченого ОСОБА_5 взято на облік Вознесенського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області.

02 липня 2018 року обвинуваченого ОСОБА_5 ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а також попереджено про правові наслідки ухилення від відбування покарання в виді можливості притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України. Цього ж дня обвинуваченого ОСОБА_5 направлено для відбуття призначеного покарання у виді громадських робіт до комунального підприємства «СОМ» /надалі КП «СОМ»/, що розташоване в місті Вознесенську Миколаївської області.

Згідно акту перевірки виконання покарання у вигляді громадських робіт, 03 липня 2018 року обвинувачений ОСОБА_5 приступив до відбуття покарання та відпрацював 04 /чотири/ години, згідно графіку запланованих робіт із фактичних 90 /дев`яносто/ годин.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 не відпрацював 86 /вісімдесят шість/ годин громадських робіт.

З 04 липня 2018 року по 13 серпня 2018 року обвинувачений ОСОБА_5 для відбування покарання у вигляді громадських робіт в КП «СОМ», що розташоване в місті Вознесенську Миколаївської області та до Вознесенського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області не з`являвся.

13 серпня 2018 року обвинувачений ОСОБА_5 надав пояснення старшому інспектору Вознесенського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області з приводу не відбуття призначеного покарання у вигляді громадських робіт, зазначивши, що не бажає відпрацьовувати призначене йому покарання без поважних на те причин. Цього ж дня 13 серпня 2018 року інспектором Вознесенського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області, обвинуваченого ОСОБА_5 письмово попереджено про можливість притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України та повторно роз`яснено порядок і умови відбуття покарання не пов`язаного з позбавленням волі у виді громадських робіт. Але незважаючи на письмове попередження, обвинувачений ОСОБА_5 продовжив ухилятися від відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі та без поважних причин не з`являвся на відпрацювання громадських робіт згілно встановленого графіку КП «СОМ».

Згідно інформації, наданої Вознесенським МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області, з 04 липня 2018 року по теперішній час, обвинувачений ОСОБА_5 , будучи засудженим вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 травня 2018 року до 90 годин громадських робіт, умисно, без поважних причин, не відпрацював 86 годин громадських робіт.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_5 ..

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину повністю та підтвердив вчинення ним даного злочину при викладених вище обставинах. Він погодився, що ним в ході відбування кримінального покарання за вироком суду в виді 90 годин громадських робіт в КП «СОМ», із запланованих 90 годин громадських робіт, він фактично відпрацював в липні 2018 року 04 години. Після чого він на роботу не виходив, інструменти та обладнання підприємства КП «СОМ», які були йому ввірені він повернв бригадиру. В липні місяці 2018 року він на відпрацювання громадських робіт до КП «СОМ» не з`являвся без поважних причин, так як не бажав відбувати покарання за вироком суду в виді громадських робіт. Внаслідок цього він умисно ухилився від відпрацювання 86 годин громадських робіт, незважаючи на те, що в липні та серпні 2018 року інспектором Вознесенського МРВ з питань пробації він був письмово попереджений про можливість притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України, йому неодноразово було письмово роз`яснено порядок і умови відбуття покарання не пов`язаного з позбавленням волі у виді громадських робіт. Вину визнає повністю, щиро кається.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом було з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, та в судовому засіданні встановлена відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Підстав для сумнівів в показаннях обвинуваченого ОСОБА_5 у суда немає, так як дані свідчення суд знаходить достовірними та логічними, які підтверджені в судовому засіданні за допомогою інших доказів, які досліджені судом в судовому засіданні.

Аналіз та оцінка приведених доказів в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_5 ..

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_5 ..

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 , суд кваліфікує за ч.2 ст.389 КК України, тобто ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд виходить з наступних обставин та враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який є злочином невеликої тяжкості, умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними.

Крім того, суд враховує стать та вік обвинуваченого ОСОБА_5 , який задовільно характеризується за місцем проживання, є судимим.

Суд вважає, що основний вид покарання в виді арешту, відповідно до мінімальної межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.389 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_5 буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно до ст.65 КК України.

При призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд застосовує вимоги ч.1 ст.71 КК України та не знаходить підстав для призначення покарання обвинуваченому із застосуванням вимог ст. ст. 69, 75, 76 КК України, з врахуванням висновку досудової доповіді органу пробації, відповідно до якого, представник відділу з питань пробації вважає, що застосування соціально виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції. /а.к.п. 38 40/.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, до призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , підлягає частковому приєднанню невідбута частина основного покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 травня 2018 року /справа № 473/198/18, провадження № 1-кп/473/102/2018/, яким його визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України та засуджено до 90 /дев`яносто/ годин громадських робіт, із яких на день ухвалення нового вироку не відбуто без поважних причин 86 /вісімдесят шість/ години громадських робіт, з врахуванням правил складання покарань, передбачених п.4 ч.1 ст.72 КК України, відповідно до якого одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання в виді 01 /одного/ місяця арешту.

Відповідно до ч.1 ст.71 та п.4 ч.1 ст.72 КК України до призначеного покарання, частково приєднати невідбуту частину основного покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 травня 2018 року та остаточно до відбування покарання ОСОБА_5 призначити 01 /один/ місяць 10 /десять/ днів арешту.

Строк відбування основного покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з дня його взяття під варту, після звернення вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 березня 2019 року до виконання після набрання ним законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1