1Справа № 335/653/19 1-кс/335/616/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Під час проведення досудового розслідування виникла необхідність звернутися до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на автомобіль «Renault Laguna», реєстраційний номер НОМЕР_1 (польська реєстрація), який є доказом вчинення кримінального правопорушення та містить на собі сліди його вчинення, шляхом заборони власнику та іншим особам користуватися та розпоряджатися ним, а також відчужувати його.
Також, в обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 16 січня 2019 року, приблизно о 16 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_4 , перебуваючи в стані наркотичного (метадон) сп`яніння, керуючи автомобілем «Mitsubishi Colt», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по проїзній частині вул. Героїв 55-ї бригади в м. Запоріжжі, з боку вул. Чарівної в напрямку вул. Моторобудівників, зі швидкістю не менше 90 км/год, що перевищує дозволену швидкість руху в населеному пункті.
В цей же час, проїзну частину вул. Героїв 55-ї бригади, в районі перехрестя з вул. Курською, по нерегульованому пішохідному переходу перетинала пішохід ОСОБА_5 , яка рухалась справа наліво по напрямку руху автомобіля «Mitsubishi Colt», під керуванням водія ОСОБА_4 .
Під час руху, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому знаходилась пішохід ОСОБА_5 , водій ОСОБА_4 відповідних заходів до зменшення швидкості та зупинки транспортного засобу не вжив та не дав їй дорогу.
Своїми діями водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 2.9. а), 12.4., 12.9. б), 18.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями.
Внаслідок порушення вказаного пункту Правил дорожнього руху водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Mitsubishi Colt», реєстраційний номер НОМЕР_2 , скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 .
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 померла в кареті швидкої медичної допомоги, на місці ДТП.
Після наїзду на пішохода водій ОСОБА_4 виїхав на зустрічну смугу руху та скоїв наїзд на нерухомий автомобіль «Renault Laguna», реєстраційний номер НОМЕР_1 (польська реєстрація), за кермом якого перебував ОСОБА_6 , який зупинився на проїзній частині з метою виконання маневру повороту наліво.
Дане кримінальне правопорушення кваліфікується за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
16 січня 2019 року, після закінчення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль «Renault Laguna», реєстраційний номер НОМЕР_1 (польська реєстрація), тимчасово вилучено та поміщено для зберігання на територію спецмайданчика Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пров. Кузнечний, 11.
Враховуючи, що автомобіль «Renault Laguna», реєстраційний номер НОМЕР_1 (польська реєстрація), який приймав участь в дорожньо-транспортній пригоді, є доказом вчинення зазначеного кримінального правопорушення, який зберіг на собі сліди вчинення цього правопорушення, слідчий просив накласти на нього арешт.
Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій просив клопотання задовольнити.
З метою забезпечення арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, власник майна до суду не викликався.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
За вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вказаний транспортний засіб, згідно свідоцтва про реєстрацію зареєстрований на території іншої держави, а саме в Польщі та на території України застрахований ОСОБА_6 , мешкаючим за адресою: АДРЕСА_1 .
Виходячи зі змісту клопотання та доданих до нього матеріалів, враховуючи вищеприведені положення КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність накладення арешту на вищезазначений транспортний засіб у спосіб, зазначений слідчим.
Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль «Renault Laguna», реєстраційний номер НОМЕР_1 (польська реєстрація), який являється доказом вчинення кримінального правопорушення та містить на собі сліди його вчинення з позбавленням його власника права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Ухвала слідчого судді виконується негайно та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1