Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/8049/17
Провадження №1-кп/523/286/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2018 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , у присутності обвинуваченого, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду обвинувальний акт з долученими до нього документами у кримінальному провадженні за №0001311 від 28.12.2016р. за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області смт. Красні Окна, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого; раніше не судимого.

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Проживаючого: за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

Встановив:

20.12.2016 року приблизно о 21:00 годині, ОСОБА_6 за попередньою змовою з невстановленою досудовим слідством особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, знаходячись біля бару «Багіра», розташованому на території «Слобідського ринку» по вул. Краснослобідська в м. Одесі, діючи навмисно з корисливих мотивів, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, розподіливши між собою ролі, підійшли до раніше незнайомого їм ОСОБА_7 , та застосувавши до нього насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, яке виразилося в нанесенні ударів по тулубу потерпілого, від яких останній впав на землю, скориставшись ситуацією, ОСОБА_6 вихватив з рук потерпілого мобільний телефон марки «Леново А2010» імей: НОМЕР_1 вартістю 3658 гривень, після чого з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 3658 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні та пояснив, що дійсно у грудні 2016 року приблизно о дев`ятій годині вечора разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 стояли біля бару, розташованому по вул. Краснослобідській, де побачили чоловіка, який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, вирішили пограбувати його, прослідувати за ним, зайшовши в темне місце побили потерпілого, забрали майно, після чого втекли з місця скоєння злочину. Через деякий час був затриманий співробітниками поліції, викрадений мобільний телефон повернули потерпілому. Вину у скоєнні кримінального правопорушення визнає повністю, щиро розкаюється, причину свого вчинку пояснити не зміг.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту а вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження та за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит потерпілого, свідків, оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення, та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування ніким із учасників процесу не оспорюються.
Покази обвинуваченого, надані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_6 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_6 своїми діями скоїв умисне, кримінальне правопорушення передбачене ст.186 ч.2 КК України, та його дії правильно кваліфіковані за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна /грабіж/ поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб та його вина доведена в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КПК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, працюючий неофіційно, не одружений, матеріальний збиток відшкодований шляхом повернення викраденого майна, має постійне місце проживання та реєстрації, його особисте відношення до скоєного діяння.

До обставин, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, суд відносить повне визнання своєї провини, щире каяття, скоєння злочину у неповнолітньому віці.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

Разом з цим, суд приймає до уваги висновки досудової доповіді Суворовського районного сектору пробації стосовно ОСОБА_6 зі змісту соціально-психологічної характеристики якої вбачається, що до адміністративної відповідальності не притягувався, ймовірність ризику повторного вчинення злочину є низьким, у зв`язку з чим орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе без позбавлення або обмеження волі за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування індивідуального плану соціально - виховних заходів, встановлених пробаційною програмою.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні, однак долучалися речові докази, а саме мобільний телефон марки «Леново А2010» імей: НОМЕР_1 , який переданий потерпілому ОСОБА_7 на відповідальне зберігання під розписку.

Цивільний позов потерпілим не пред`являвся.

Матеріали кримінального провадження за №0001311 від 28.12.2016р. до обвинувального акту не долучались, тому суд визначає місце їх зберігання в Одеській місцевій прокуратурі №4.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, з урахуванням санкції ч.2 ст.186 КК України та вимог ст.ст.50,103 цього ж Кодексу, оцінюючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості вчиненого діяння, умови життя та виховання неповнолітнього, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який у судовому засіданні вину визнав повністю, його негативне ставлення до скоєного, щире каяття, відсутність матеріальної шкоди, приймаючи до уваги думку прокурора щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавлення волі, враховуючи висновки досудової доповіді, вважає, що його виправлення та перевиховання можливо без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст. 75, 76 КК України з урахуванням Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» за №1492-VIII від 7.09.2016 року.

Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування та судового провадження відносно ОСОБА_9 запобіжний захід не обирався, у зв`язку з чим враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд не вбачає необхідності в вирішенні питання щодо запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України, -

Ухвалив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, призначив йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Згідно ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін два роки.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Згідно ст.76 ч.2 п.2, 4 КК України покласти додатково на ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаціною програмою «Подолання агресивної поведінки».

Виконання вироку в даній частині покласти на Суворовський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Міри запобіжного заходу у ході судового провадження стосовно ОСОБА_6 не застосовувалися, тому після набрання вироком законної сили скасуванню не підлягають.

Речові докази мобільний телефон марки «Леново А2010» імей: НОМЕР_1 , який переданий потерпілому ОСОБА_7 на відповідальне зберігання під розписку - вважати повернутими за належністю.

Матеріали кримінального провадження за №0001311 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.12.2016 року зберігати в Одеській місцевій прокуратурі №4.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

СУДДЯ: