Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/112/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 273 (220) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2019 року. Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відео конференції в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 13 лютого 2019 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області, про накладення арешту на майно ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 13 лютого 2019 року, частково задоволено клопотання старшого слідчого Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 в кримінальному провадженні № 0000641 від 20 листопада 2018 року за ознаками злочину, передбачено ч.1 ст.273 КК України.

Накладено арешт на майно яке складається з дизельного паливо у кількості 1711 л ( з яких окремо вилучено 1,5 л дизельного палива для проведення судово-хімічної експертизи ), дві пластикові ємкості білого кольору ємкістю по 1000 л кожна, дві металеві бочки ємкістю по 200 л кожна, які використовувалися ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на яких збереглися сліди вчинення кримінального правопорушення, до прийняття рішення по кримінальному провадженню, з метою проведення судових експертиз та забезпечення виконання у подальшому судових рішень у кримінальному провадженні.
Рішення слідчого судді мотивовано тим, що відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000641 від 20.11.2018 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 273 КК України, згідно якого: в ході відпрацювання оперативної інформації з питань протидії незаконній реалізації нафтопродуктів на території Олександрівського району Кіровоградської області було виявлено факт незаконної діяльності, пов`язаної з придбанням, зберіганням та реалізації нафтопродуктів на території домоволодіння, в якому облаштована та забезпечена систематична діяльність підпільної АЗС за адресою: АДРЕСА_1 . (а.к. 4).
Згідно протоколу обшуку від 08.02.2019, проведено обшук домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_8 під час якого виявлено та вилучено: дизельне паливо у кількості 1711 л, дві металеві бочки ємкістю по 200 л кожна, дві пластикові ємкості по 1000 л кожна, пластикова пляшка об`ємом 1,5 л. із дизельним паливом, насос та заправочний пістолет (а.к.8-10).
Вказане вилучене майно відповідно до постанови старшого слідчого ОСОБА_9 від 08.02.2019 визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Надавши оцінку доказам, які надані до матеріалів клопотання, з урахуванням наданих учасниками судового засідання пояснень, слідчий суддя дійшов висновку про те, що слідчим в клопотанні та в ході судового розгляду доведено необхідність накладення арешту на дизельне паливо у кількості 1711 л (з яких окремо вилучено 1,5 л дизельного палива для проведення судово-хімічної експертизи), дві пластикові ємкості білого кольору ємкістю по 1000 л кожна, дві металеві бочки ємкістю по 200 л кожна, оскільки вони є предметом кримінального правопорушення, мають значення речового доказу у даному кримінальному проваджені та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Крім того слідчим суддею, відмовлено в задоволенні вимоги слідчого щодо накладення арешту на електричний насос та заправочний пістолет, оскільки вони не є предметами, які вилучені законом з обігу.

В апеляції адвокат просить поновити строк на оскарження ухвали районного суду та скасувати ухвалу слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 13 лютого 2019 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого щодо арешту майна.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вилучене майно, а саме, дизельне паливо належить ОСОБА_10 , яка являється матір`ю жінки сина ОСОБА_11 - ОСОБА_12 , і яка при його вилученні заявляла працівникам поліції про вказане, що не було внесено в протокол обшуку, згідно якого вилучалось дизельне паливо, що підтверджується поданими нею скаргами як до прокуратури так і поліції, завірені копії яких мною було надано суду під час судового розгляду та долучено до матеріалів даної справи.
В клопотанні слідчого ОСОБА_9 зазначено лише осіб, які нібито колись купляли паливо-мастильні матеріали в ОСОБА_8 , що нічим не підтверджено, як не підтверджена як завдана шкода, так і купівля у нього дизельного палива та бензину, так як він взагалі не займається підприємницькою діяльністю, а працює вахтовим методом в м. Канєв, Черкаської області на посаді водія-експедитора в ТОВ «Миронівський хлібокомбінат», який працює там сім днів, після чого має два дні на відпочинок, з врахуванням того, що йому необхідний час як добратись після роботи додому так і повернутись з дому на роботу.
Також вказав, що в клопотанні слідчого зазначено, що реалізація нафтопродуктів у ОСОБА_8 здійснювалась промисловим способом з використанням заправних колонок, насосів з перекачуванням вибухонебезпечних рідин до цистерн та у зворотному напрямку до ємкостей наданих покупцями, в той час як при обшуку за огляду його місця проживання не було виявлено та вилучено як заправних колонок так і насосів для перекачування нафтопродуктів за їх відсутності.
З місця проживання ОСОБА_8 , де зберігалось дизпаливо для автотранспорту членів його родини, було вилучено лише невеличкий насос для викачки води з криниці та для зручності набрання дизельного палива з бочок в каністру, перед наливанням у бак їх автомобілів, був заправочний пістолет.
Заслухавши доповідача, адвоката, який підтримав апеляційну скаргу, висновок прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін, дослідивши матеріали клопотання слідчого про накладення арешту на майно, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів скарги, слідчим суддею Олександрівського районного суду Кіровоградської області 13.02.2019 було проголошено резолютивну частину ухвали, а повний її текст постановлено проголосити 18.02.2019. ( а.с. 31,32 ). Подати апеляційну
скаргу адвокат мав можливість лише після отримання повного тексту вказаної ухвали та після ознайомленням з її змістом для викладення аргументувань в апеляційній скарзі, які стали підставою для її подання. Копію повного тексту ухвали слідчого судді адвокатом отримано 18.02.2019, першочергова апеляційна скарга надійшла до суду 28.02.2019. За таких підстав, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 13.02.2019 підлягає поновленню.

Вирішуючи вимоги апеляційної скарги адвоката щодо скасування ухвали слідчого судді від 13.02.2019 та відмови у задоволенні клопотання старшого слідчого ОСОБА_9 про накладення арешту на майно ОСОБА_13 за обставин, вказаних в апеляційній скарзі, апеляційний суд враховує наступне.

Органом досудового слідства здійснюється розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.273 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки на вибухонебезпечних підприємствах або у вибухонебезпечних цехах особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо воно створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого.

Зазначене в ст.273 КК України діяння може бути вчинене у визначеному місці вибухонебезпечному підприємстві або у вибухонебезпечному цеху. Відповідальність за ст. 273 КК може настати при вибухах речовин, що зумовили визнання підприємства (цеху) вибухонебезпечним. Суб`єктом даного злочину є особа, яка зобов`язана дотримувати правил безпеки на вибухонебезпечних підприємствах або у вибухонебезпечних цехах.

Як вбачається із матеріалів клопотання про арешт майна, які надійшли на розгляд до суду, за місцем проживання ОСОБА_8 в АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено дизельне паливо у кількості 1711 л, дві металеві бочки ємкістю по 200 л кожна, дві пластикові ємкості по 1000 л кожна, пластикова пляшка об`ємом 1,5 л. із дизельним паливом, насос та заправочний пістолет.
Як зазначає адвокат вилучене у ОСОБА_8 майно на яке в подальшому ухвалою слідчого судді накладено арешт, використовувалось для власних потреб членів його родини для заправки автомобілів які працюють на дизельному паливі, в підтвердження чого надав копії технічних паспортів.
Відповідно долучених до клопотання матеріалів справи ОСОБА_8 не є суб`єктом підприємницької діяльності, за місцем його проживання, звідки вилучалось майно з подальшим накладенням на нього арешту, вибухонебезпечні підприємство або цех не знаходяться. Зворотного стороною обвинувачення належними доказами не спростовано.
Враховуючи зазначене, вимоги ст.273 КК України щодо об`єктивної сторони та суб`єкту злочину, а також і те, що ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні яке розслідується досудовим слідством, не є підозрюваним, обвинуваченим, цивільним відповідачем, апеляційний суд дійшов переконливого висновку, про те, що слідчий суддя задовольняючи частково клопотання про арешт майна не повністю дотримався вимог ст. 413 КПК України, а саме застосував закон, який не підлягає застосуванню, що відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.407 та п.4 ч.3 ст.409 КПК України, є підставою для скасування ухвали і постановлення нової ухвали.
Беручи до уваги зазначене, саме по собі посилання сторони обвинувачення на те, що у кримінальному провадженні вилучене майно визнано речовим доказом, не може слугувати підставою для задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Керуючись статями 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Поновити захиснику адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 13.02.2019.

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 13.02.2019 про накладення арешту на майно скасувати.

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно ОСОБА_8 .

Ухвала Апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді - підписи
Згідно з оригіналом

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2