ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2019 року м.Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000328 від 16.07.2017 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Варварівка, Полонського району, Хмельницької області, громадянки України, з повною загально середньою освітою, не працюючої, не одруженої, має на утриманні одну малолітню дитину, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

15.07.2017 року, близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в селищі Бар, вул.. Вокзальна, поблизу будинку №4, Барського району Вінницької, області, під час суперечки з ОСОБА_5 , на ґрунті тривалих неприязних відносин, маючи намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, умисно схопила лівою рукою за волосся та кинула на землю ОСОБА_5 після чого продовжуючи тримати останню за волосся нанесла правою рукою три удари по обличчю, а саме один удар в ділянку правого ока і два удари в ділянку правої щоки, завдавши потерпілій легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнала повністю та повністю підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті.

Крім визнання обвинуваченою вини у вчиненні злочину, її вина доводиться здобутими у судовому засіданні показами потерпілої, свідків та дослідженими письмовими доказами.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що 15.07.2017 року, близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_4 нанесла її декілька ударів в область обличчя, ніг та тулубу на гнуті неприязних відносин. Позов підтримала повністю.

Свідок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснили, що в липні 2017 року ОСОБА_8 повідомила їх про побиття ОСОБА_5 . Вони негайно прибули до потерпілої, де побачили ОСОБА_5 з тілесними ушкодженнями на обличчі та ногах. Потерпіла повідомила, що її побила ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що до неї в гості прийшла ОСОБА_5 . Пізніше прийшла ОСОБА_4 , викликала на вулицю ОСОБА_5 . Вони розмовляли. Потім ОСОБА_4 стягнула з лавки ОСОБА_5 , кинула на землю та почала наносити удари в область обличчя, ніг та тулубу. Коли потерпіла тікала, вона її наздоганяла та продовжувала бити. ОСОБА_5 була стривожена, плакала.

Крім доведеного вина обвинуваченої ОСОБА_4 стверджується такими матеріалами кримінального провадження: заявою ОСОБА_5 від 15.07.2017 на ім`я начальника Барського ВП про нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_4 ; висновком судово-медичної експертизи № 65 від 17.07.2017 згідно якого у ОСОБА_5 виявлено синці та численні садна на обличчі, правій руці, обох ногах та в поперековій ділянці зліва, які належать до легких тілесних ушкоджень, спричинені діями тупих твердих предметів; протоколом проведення слідчого експерименту від 13.04.2018 року.

Усі вище перераховані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням вимог законів, не суперечать один одному, і є допустимими доказами в контексті ст. 86 КПК України. Фактичні обставини в кримінальному провадженні встановлені у спосіб, визначений кримінальним процесуальним законом, та винуватість ОСОБА_4 у вчиненні нею інкримінованого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, є доведеною. Наведені докази у провадженні суд вважає належними і допустимими. Клопотань про визнання доказів не належними чи не допустимими, учасниками судового провадження не заявлялося. Усі докази у їх сукупності є достовірними, та достатньою мірою підтверджують винуватість обвинуваченої в кримінальному правопорушенні за ч. 1 ст. 125 КК України.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 була повністю доведена i її дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України - тобто умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження.

Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує те, що вона раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку в лікарів нарколога і психіатра не перебуває, визнала свою вину у вчиненні вказаного злочину. До обставин, які пом`якшують покарання суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину жінкою в стані вагітності. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим призначити обвинуваченій покарання у виді штрафу.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_4 завданої злочином моральної шкоди в розмірі 20 000 гривень

Відповідно до ч. 2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута за судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, степеня вини особи, та завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховується вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Суд, враховуючи те, що дійсно потерпіла ОСОБА_5 в результаті вчинення кримінального правопорушення обвинуваченою ОСОБА_4 отримала умисні легкі тілесні ушкодження, терпіла фізичний біль та певні незручності, лікувалася, вважає, що позов в частині відшкодування завданої моральної шкоди підлягає до часткового задоволення, а саме у розмірі 12 000 грн. Під час визначення розміру заподіяної моральної (немайновї) шкоди, суд виходив з принципів розумності та зваженості.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 12000 грн. завданої злочином моральної шкоди та 2000 грн. витрат на правову допомогу, а загалом 14000 грн.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Барський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: