Житомирський апеляційний суд
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року м. Житомир
Житомирський апеляційний суд в складі суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 14 січня 2019 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , не погоджуючись з ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 14 січня 2019 року, просить зарахувати йому у строк покарання строк перебування у СІЗО м.Калуга РФ з 01.08.2016 по 25.01.2017 на підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Згідно ухвали суду від 14 січня 2019 року зараховано засудженому ОСОБА_6 у строк покарання за вироком Калузького районного суду Калузької області РФ від 02.08.2016, приведеним у відповідність ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01.09.2017, строк попереднього ув`язнення з 24.09.2015 по 18.08.2016 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно ч.5 ст.72 КК України зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Калузького районного суду Калузької області РФ від 02.08.2016 року, ОСОБА_6 засуджено за ст.ст.30 ч.3, 228.1 ч. 4 п.п. а), г) КК РФ на 5 років позбавлення волі з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму. Строк покарання визначено рахувати з 02.08.2016. Зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 24.09.2015 по 01.08.2016 включно.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Калузького районного суду Калузької області від 02.08.2016 набрав законної сили 18.08.2016.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01.09.2017 вказаний вирок приведено у відповідність із законодавством України та ОСОБА_6 вважається засудженим за ч.3 ст.307 , ч.2 ст.15 КК України на 5 років позбавлення волі.

Засуджений на даний час відбуває покарання у ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)».

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного суду від 29.08.2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року включно і що до неї було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовжувалися застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-УІІІ, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-УІІІ.
Колегія суддів не може погодитись з доводами апелянта щодо зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання час його перебування у СІЗО після вступу вироку у законну силу до 25.01.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Попереднє ув`язнення відповідно до положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку із цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання.

Отже, з урахуванням зазначених обставин, суд першої інстанції, враховуючи правову позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29.08.2018 по справі №663/537/17, дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для зарахування у строк покарання ОСОБА_6 строку попереднього ув`язнення по 25.01.2017.
Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що правових підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 не має.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для зміни чи скасування ухвали суду колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.404, 407,537 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 14 січня 2019 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: