Справа № 461/6212/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2018 м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участі:
особи, яка заявила відвід - ОСОБА_3
представника особи, яка заявила відвід - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 від розгляду "всіх її справ", -

ВСТАНОВИВ:

Автоматизованою системою документообігу суду судді ОСОБА_1 розподілена для розгляду заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 від розгляду "всіх її справ". В заяві ОСОБА_3 посилається на те, що слідчий суддя ОСОБА_5 виносила неправосудні рішення, на неї подавались скарги до Вищої Ради правосуддя, суддя ОСОБА_5 надсилає повістки, які надходять після слухання справи. Завдяки суддям Галицького районного суду ОСОБА_3 стала інвалідом 2 групи, майже всі судді цього суду визнані упередженими рішенням ЄСПЛ.
В судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник підтримали заяву про відвід, просили таку задовольнити.
Представник прокуратури в судове засідання не з*явився. Про час та місце розгляду заяви про відвід відповідна прокеуратура своєчасно повідомлена електронною поштою.
Розглядаючи заяву про відвід суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до частини 1 ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, встановлених законом ( ст.ст.126,129 Конституції України).
Згідно із зазначеними положеннями Конституції України рішення судді і відповідно до цього дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя (пов`язані з підготовкою, розглядом справ в судових інстанціях, перевіркою справ в апеляційному і касаційному порядку, звернення рішення до виконання, тощо) можуть оскаржуватися в чинному в даний час порядку, а не шляхом оскарження їх в інший суд першої інстанції. Таке оскарження порушувало б і принцип незалежності суддів, і заборону втручання у вирішенні справ належним судом.
Як зазначив Конституційний суд України в своєму рішенні від 23 травня 2001 №6-рп/2001 судоустрій і судочинство визначаються виключно законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.
В п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 13.06.2007 р. «Про незалежність судової влади» зазначено наступне. Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.
З суті заяви про відвід вбачається незгода ОСОБА_3 з процесуальними діями слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_5 . Крім цього, на думку ОСОБА_3 є сумнів у неупередженості та незалежності цього судді. В тому числі ОСОБА_3 зазначила, що слідчий суддя ОСОБА_5 , на її думку, постановляє очевидно неправосудні ухвали. Проте КПК України передбачає порядок перевірки законності процесуальних дій судді і постановлених ним процесуальних рішень, а також порядок їх оскарження у передбачених законодавством випадках. До компетенції судді суду першої інстанції не відноситься вирішення питання щодо законності процесуальних дій і процесуальних рішень іншого судді тієї ж судової інстанції.
Тому суддя Галицького районного суду міста Львова, який розглядає заяву про відвід, не має повноважень вирішувати законність процесуальних дій (в тому числі щодо своєчасності повідомлень учасників про час і місце розгляду справи) і процесуальних рішень слідчого судді ОСОБА_5 .
Скасування будь-яких винесених суддею рішень - не є правовою підставою для відводу і не свідчить про упередженість судді.
Доводи ОСОБА_3 про те, що слідчий суддя ОСОБА_5 є упередженим, що завдяки суддям Галицького районного суду ОСОБА_3 стала інвалідом 2 групи, є необґрунтованими, голослівними та не підтвердженими жодними доказами.
ОСОБА_3 не надала доказів того, що рішення ЄСПЛ про упередженність слідчого судді ОСОБА_5 прийняте саме по тим справам, які зараз перебувають в провадженні цього судді. Рішення ЄСПЛ по іншим справам не є правовою підставою для відводу слідчого судді ОСОБА_5 .
Відвід передбачений через відповідні передбачені законодавством обставини у конкретно визначеній справі. КПК України не передбачає права на відвід судді "по всім справам" які знаходяться в провадженні данного судді. Тому відсутні правові підстави для відводу слідчого судді ОСОБА_5 "по всім справам".
Крім того, приписами статті 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
За наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід (ч. 1 ст. 80 КПК України).
Таким чином, слідчим суддею ОСОБА_5 не допускались порушення чи зловживання при розгляді справи, які б могли свідчити про очевидність майбутнього судового рішення, про її упередженість.
Заява про відвід слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_5 не містить передбачених ст.ст. 75,76 КПК України правових підстав для відводу. Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості слідчого судді ОСОБА_5 не виявлено.
Тому заява ОСОБА_3 про відвод слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_5 від розгляду "всіх її справ" - не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 75, 76, 81 КПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 від розгляду "всіх її справ".
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1