Справа № 404/3307/19
Номер провадження 1-кс/404/2081/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчої ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому клопотання слідчого СВ Кропивницького РВП Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000276 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Кропивницького РВП Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000276, а саме на транспортний засіб марки «ИЖ - 21251», 1990 року випуску, номер шасі (кузов, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 24 листопада 1990 року, який перебуває у володінні ОСОБА_5 та який перебував у тимчасовому користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у провадженні СВ Кропивницького РВП Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області знаходиться вказане кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Під час досудового розслідування встановлено, що в період з 07.01.2019 року по 31.03.2019 року невідома особа шляхом пошкодження вікна проникла до гаражного приміщення на території домоволодіння АДРЕСА_1 , звідки викрала металеву драбину та з неогородженого подвір`я металобрухт вагою близько 60 кг.

Допитаний свідок ОСОБА_4 повідомив, що в березні 2019 року до нього звернувся його брат ОСОБА_6 , на прохання останнього він взяв свій автомобіль «ИЖ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , за допомогою якою допоміг брату вивезти металобрухт, походження якого не відоме, до пункту прийому металу. Як показав ОСОБА_7 про крадіжку металу йому нічого не було відомо.

11.05.2019 року працівниками поліції проведено огляд місця події по вул.Кільцевій, 34Б у м.Кропивницькому на території відділення поліції, де виявлено та вилучено транспортний засіб «ИЖ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебуває у володінні ОСОБА_5 , який проведено з довзолу ОСОБА_4 .

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні слідчого:

- накладення арешту обумовлюється необхідністю відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, шляхом позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи;

- транспортний засіб марки «ИЖ - 21251», з номерними знаками НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 24 листопада 1990 року, відповідно до ст.98 КПК України відповідають вимогам статті та «являють відповідно є матеріальними об`єктами, вчинення кримінального правопорушення, та можуть бути використаний як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предметами, що є об`єктами кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом внаслідок вчинення кримінального правопорушення»;

- під час досудового розслідування з метою уникнення винної особи від кримінальної відповідальності встановлена реальна загроза зміни або знищення речей, на які планується накласти арешт;

- накладення арешту обумовлюється необхідністю збереження речового доказу та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), «шляхом позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи та неможливістю іншими способами встановити об?єктивну істину».

Заслухавши слідчого, яка підтримала внесене клопотання з уточненнями про необхідність накладення арешту на майно належне ОСОБА_4 у зв`язку із допущеною опискою, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які заперечували проти нього, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Поняття, порядок та правові підстави арешту тимчасово вилученого майна визначені положеннями ст.ст.167-175 КПК України, а також у главі 10 Розділу ІІ КПК України, якими слідчий суддя керується при вирішенні вказаного клопотання слідчого.

Вимогами ч.2 ст.170 КПК України передбачено виключні випадки, які визначають мету застосування арешту.

Аналізуючи твердження, викладені у клопотанні слідчого та доведеність їх доказами, долученими до клопотання, слідчий суддя враховує, що до матеріалів клопотання не долучено жодного доказу, визначеного ч.2 ст.84 КПК України, який містив би відомості про те, що автомобіль, арештувати який просить слідчий, використовувався під час крадіжки, з приводу якої внесено відомості до ЄРДР та здійснюється досудове розслідування або є предметом злочину, набутий кримінально протиправним шляхом внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так само не надано слідчому судді визначених ч.2 ст.84 КПК України доказів про те, що відповідний автомобіль використовувався для перевезення викраденого у подальшому. З показань свідка ОСОБА_8 вбачається, що останній перевозив цим автомобілем металобрухт на прохання брата, але обставини походження металобрухту йому не відомі та саме поліцейські у подальшому повідомляли йому про те, що вказаний метал крадений, що не може бути взято до уваги. Стосовно вказаних обставин долучено копію пояснень ОСОБА_9 , які не можуть бути взяті до уваги, оскільки відповідно до вимог ч.2 ст.84 КПК України вони не є джерелом доказів та жодним чином не підтверджують того, що ОСОБА_7 був обізнаний та допомагав через певний час після крадіжки перевозити викрадене.

Більше того до клопотання не долучено докази про те, що автомобіль та свідоцтво про реєстрацію перебували у тимчасовому користуванні ОСОБА_9 , а не ОСОБА_8 , який і надавав дозвіл на його огляд (а.с.18). При цьому доведення факту користування автомобілем ОСОБА_10 не спростовує інших висновків суду, зазначених раніше та надалі за текстом ухвали.

У суді не доведено відповідні доводи клопотання, зазначені раніше в ухвалі про відповідність автомобіля, який тимчасово вилучено, вимогам ст.98 КПК України, серед яких те, що він є «об`єктом вчинення кримінального правопорушення, та може бути використаний як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження».

Крім цього до клопотання долучено постанову про визнання речовим доказом транспортного засобу та свідоцтва про його реєстрацію (а.с.20), яка винесена у іншому кримінальному провадженні №0000355 за ч.1 ст.185 КК України та не містить жодних обґрунтувань до підстав їх віднесення до речових доказів.

Відомості про визнання цих предметів речовими доказами у цьому кримінальному провадженні №0000276 відсутні.

Також, у тому числі враховуючи раніше викладене, не доведено, що метою застосування арешту є забезпечення:

- спеціальної конфіскації, про що належним чином не викладено у клопотанні та не долучено жодних доказів;

- конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які не передбачені санкцією ч.3 ст.185 КК України;

- відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (до матеріалів клопотання цивільний позов не долучено та розмір завданих кримінальним правопорушенням збитків не наведено).

Аналогічні обставини встановлені судом і щодо свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, арешт на яке просить накласти слідчий. Крім того, суд враховує при цьому також те, що жоден із доказів, долучених до клопотання, не містить відомостей про обставини вилучення його органом досудового розслідування, хоча за твердженням слідчого воно перебуває у його розпорядженні та вилучене під час огляду місця події.

Згідно з вимогами ст.132 КПК України:

- застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (пункти 2, 3 частини 3);

- для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні (частина 4);

- під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (частина 5).

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як зазначено раніше перед слідчим суддею не доведено обставини, визначені ч.2 ст.170 КПК України, з метою забезпечення лише яких можливе застосування арешту майна, що відповідно виключає доведення ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а тому в задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.
Крім цього, під час досудового розслідування не з`ясовано і не доведено обставини та правові підстави перебування автомобіля «ИЖ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не з`ясовано місце перебування зазначеного 29 років тому в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу власника ОСОБА_5 , а також повні її анкетні відомості серед яких дата народження. Довідка з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, яка б підтверджувала відповідну належність транспортного засобу на момент звернення слідчого з клопотанням до слідчого судді, не долучена та відомості щодо наявності даних про власника у відповідному Реєстрі не перевірені.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що для доведення обставин кримінального провадження та досягнення його завдань, достатньо проведеного в кримінальному провадженні огляду транспортного засобу (а.с.19), а накладення на нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу арешту є вочевидь надмірним видом заходу забезпечення, неприйнятним і таким, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна, що узгоджується з нормами ст.169 КПК України.

З положень ст.ст.167, 168 КПК України та долучених доказів (заяви, протоколу та постанови а.с.18-20), пояснень слідчого під час розгляду клопотання встановлено, що автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію, клопотання про арешт яких задоволенню не підлягає, були вилучені 11.05.2019 року у ОСОБА_4 під час огляду місця події, тому слідчий суддя приходить до висновку, що як тимчасово вилучене майно вони підлягають поверненню особі, у якої вони були вилучені, як належному володільцю.

Керуючись ст.131-132, 169, 170-173, 309, 369, 372, 395, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Кропивницького РВП Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000276 про накладення арешту на майно - відмовити.
Зобов`язати слідчого СВ Кропивницького РВП Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_3 або іншого слідчого у кримінальному провадженні №0000276 негайно повернути ОСОБА_4 майно, яке вилучене 11.05.2019 року під час огляду місця події, а саме: транспортний засіб марки «ИЖ - 21251», 1990 року випуску, номер шасі (кузов, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 24 листопада 1990 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Слідчий суддя Кіровського районного
суду м. Кіровограда ОСОБА_1