Справа №: 398/1567/19
провадження №: 1-кп/398/327/19
УХВАЛА

"08" травня 2019 р., Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Олександрії в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000766 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляд до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, мотивуючи тим, що на даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого впливати на потерпілу, свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватись від суду.

Обвинувачений не заперечує проти обрання йому запобіжного заходу в виді тримання під вартою.

Захисник, враховуючи думку підзахисного, вважає, що це питання слід вирішити на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Конституційний Суд України в рішенні від 23.11.2017 року по справі № 1-28/2017 виходить з того, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження у суді першої інстанції, зокрема під час підготовчого судового засідання, за наявності клопотання прокурора (частина четверта статті 176 Кодексу).

Згідно з конституційними принципами рівності та змагальності інші учасники кримінального провадження, разом із прокурором, наділені повноваженням заявляти клопотання, зокрема, щодо застосування інших, у тому числі і більш м`яких, запобіжних заходів, їх зміни чи скасування.

У даному кримінальному провадженню на досудовому слідстві обвинуваченому ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 09.05.2019 року.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

В справі «Харченко проти України» ЄСПЛ зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Суд вважає, що є всі обґрунтовані підстави вважати, що і на даний час продовжують існувати ризики того, що обвинувачений ОСОБА_5 може перешкоджати судовому провадженню, впливаючи на потерпілу, свідків, переховуватися від суду з метою уникнути можливої кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, раніше не судимий, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей, зареєстрований та проживає один, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює. Зазначене свідчить про відсутність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків, а тому у суду є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений може продовжити вчиняти інші злочини, ухилятись від суду, перешкоджати подальшому кримінальному провадженню. Покарання за вчинення даного злочину передбачено позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Змінювати запобіжний захід щодо обвинуваченого з тримання під вартою на домашній арешт, суд вважає недоцільним, так як стороною захисту не надані докази неможливості тримання обвинуваченого під вартою та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Тому, враховуючи обставини кримінального провадження, суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого. При цьому суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_5 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що виправдовують потребу у триманні обвинуваченого під вартою.

Приймаючи до уваги викладені обставини та встановлені в судовому засіданні ризики, враховуючи те, що спливає термін раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому приходить до висновку щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Керуючись ст. ст. 314- 316 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити клопотання прокурора.

Обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб з 08 травня 2019 року до 06 липня 2019 року, включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1