Справа № 462/1073/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/260/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 462/1073/18 з участю
прокурора ОСОБА_6
за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах засудженого ОСОБА_8 , на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 19 березня 2018 року,

встановила:
цією ухвалою задоволено подання начальника Залізничного ВП ГУНП у Львівській області та встановлено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративний нагляд терміном на 1 рік із встановлення наступних обмежень: заборонити виходити з квартири за адресою: АДРЕСА_1 з 22:00 год до 06:00 год.; зявлятися на реєстрацію в Залізничний ВП ГУНП у Львівській області чотири рази в місяць; заборонити відвідування місця, де здійснюють продаж спиртних напоїв на розлив; заборонити виїзд за межі м.Львова без дозволу поліції.

Контроль за здійсненням адміністративного нагляду покладено на Залізничний ВП ГУ НП у Львівській області.

На дану ухвалу захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку, у задоволенні подання начальника Залізничного ВП ГУНП у Львівській області про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_8 відмовити.
Вважає, що така ухвала суду винесена при неповному дослідженні всіх обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Окрім цього, висновки суду не відповідають її фактичним обставинам й неправильно застосовано закон, а тому ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, через що підлягає скасуванню.
Як встановлено судом в оскаржуваній ухвалі ОСОБА_8 є судимий, останній раз 17.01.2017 року засуджений Франківським районним судом м. Львова за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.
Водночас, саме вказана судимість за тяжкий злочин, хоча фактично ОСОБА_8 є звільнений від відбування покарання з випробуванням, лягла в основу для встановлення ОСОБА_8 адміністративного нагляду, що є прямим порушенням п.«в» ст.3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі».
Так, в ухвалі суду не зазначається про жодну іншу судимість ОСОБА_8 за тяжкий злочин, а саме дату, час, кваліфікацію злочину, а відтак, слід розуміти, що саме звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням за вироком суду від 17.01.2017 року помилково оцінено судом в розумінні «відбування покарання» або «умовно-дострокове звільнення від відбування покарання», як зазначено в Законі.
Водночас, в оскаржуваній ухвалі встановлено, що 15.10.2014 року керівником виправної колонії №40 оголошено ОСОБА_8 постанову про встановлення адміністративного нагляду.
Однак, судом залишено поза увагою те, що 01.12.2015 року Залізничним районним судом м. Львова ОСОБА_8 продовжено адміністративний нагляд терміном на 3 місяці.
Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі», адміністративний нагляд автоматично припиняється після закінчення терміну, на який його встановлено, якщо органом Національної поліції не подано клопотання про продовження нагляду.
Установлений ОСОБА_8 адміністративний нагляд після відбування ним покарання автоматично припинився 01.03.2016 року і з поданням про продовження терміну адміністративного нагляду відповідний орган у визначеному законом порядку не звертався.
Тобто суддя, задовольнивши подання, повторно встановив адміністративний нагляд стосовно ОСОБА_8 , хоча в даному випадку мало вирішуватися питання про його продовження.
Водночас, ухвалою суду встановлено, що ОСОБА_8 неодноразово за період здійснення за ним профілактичного контролю допускав порушення адміністративного нагляду, а саме 13.06.2017 року притягнений до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, 29.09.2017 року притягнений до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.
Однак, дане твердження суду не відповідає дійсності так як попередній адміністративний нагляд призначений ОСОБА_8 припинив свою дію 01.03.2016 року.
Дані адміністративні правопорушення не є у відповідності до п. «в» ст.3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі» такими, що посягають на громадський порядок і права інших громадян. Окрім цього вказані адміністративні правопорушення на транспорті не характеризують особу ОСОБА_8 як «суспільно небезпечну» і не дають достатніх підстав встановлювати останньому судом жорсткі обмеження прав та свобод. Адміністративні стягнення у виді штрафу ОСОБА_8 вчасно оплачені про що в останнього збережені відповідні квитанції.
Окрім цього, при постановленні ухвали, судом не обґрунтовано застосування норм закону Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі» на який як на підставу ухвалення свого рішення покликався суд.
З поміж іншого, судом першої інстанції не взята до уваги та не досліджувалась позитивна характеристика ОСОБА_8 за місцем проживання.
Також не враховано те, що останній не перебуває на обліку в психіатричних закладах, а також наркологічних диспансерах. Підтверджуючі документи, а саме характеристика з місця проживання та медичні довідки буде надано суду апеляційної інстанції додатково.
Так, ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, а саме матір - інваліда 3 групи, якій вимушений постійно допомагати фінансово, у зв`язку з чим періодично працює на будівельних ремонтних роботах різноманітних об`єктів.
З огляду на викладене, ухвала Залізничного районного суду м. Львова від 19.03.2018 року винесена при неповному дослідженні всіх обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора ОСОБА_6 , який просив залишити ухвалу суду без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження та обговоривши наведені доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.
Відповідно до п. «в» ст.3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», адміністративний нагляд встановлюється щодо засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо вони після відбування покарання, незважаючи на попередження органів внутрішніх справ, систематично порушують громадський порядок і права інших громадян, вчиняють інші правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 неодноразово судимий, останній раз вироком Франківського районного суду м. Львова від 17.01.2007 року за ч.2 ст.15, ч.3 ст. ст.185 КК України на чотири роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки.

Під час іспитового строку ОСОБА_8 двічі притягався до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За місцем проживання характеризується з негативної сторони.

З врахуванням особи ОСОБА_8 ,суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення про встановлення адміністративного нагляду, метою якого є запобігання вчиненню злочинів особами звільненими з місць позбавлення волі і здійсненню виховного впливу на них.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не в повному обсязі та односторонньо розглянув подання, з порушенням норм матеріального та процесуального права колегія суддів вважає безпідставними. Як вбачається з матеріалів справи, суд дослідив всі ті обставини, які могли мати значення для прийняття рішення. Істотних порушень чинного законодавства під час розгляду подання, які б були підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

Поряд з цим колегія суддів враховує і те, що на час розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_8 вчинив нове кримінальне правопорушення і йому обрано запобіжний захід тримання під вартою.

Виходячи з наведеного, підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 19 березня 2018 року про встановлення ОСОБА_8 адміністративного нагляду терміном на один рік залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в його інтересах без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4