Справа № 333/7231/18
Провадження №1-кс/333/2237/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

26.12.2018 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову про закриття кримінального провадження.
У своїй скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що 26.12.2018 року він отримав постанову про закриття кримінального провадження від 18.01.2018 року. В постанові вказано, що потерпілим по кримінальному провадженню є ОСОБА_2 , при цьому не опитаний потерпілий ОСОБА_3 . До справи не долучені пояснення, на підставі яких отримані висновки, які вказані в заяві про злочин. Вважає слідство проведено необ`єктивно та просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження.
Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за вказаною скаргою, виходячи з наступного.
Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно пункту 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Частиною 3 ст.26 КПК України визначено, що слідчі судді, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобовязаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Частиною першою статті 303 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 303 КПК України, особа наділена правом оскаржити рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

В порушення вищезазначених вимог, скарга ОСОБА_2 не містить даних про те, в рамках якого кримінального провадження подана вищевказана скарга (не вказано номер кримінального провадження в єдиному реєстрі досудових розслідувань, якого числа вищевказане кримінальне провадження внесено до єдиного реєстру досудових розслідувань).
Окрім того, в скарзі не зазначено яким слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження.

У відповідності до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Скаржником ОСОБА_2 не надано допустимих, достовірних, достатніх та належних доказів у обґрунтування обставин та вимог, зазначених у скарзі.
Зі змісту скарги ОСОБА_2 суду взагалі незрозумілі обставини справи та обґрунтування, на підставі яких скаржник ОСОБА_2 просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою. В порушення вищезазначених вимог скарга складена не на державній мові.
Відповідно до частини 4 статті 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що необхідно відмовити у відкритті провадження по скарзі ОСОБА_2 на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження по скарзі ОСОБА_2 на постанову про закриття кримінального провадження - відмовити.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у разі оскарження, після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо ухвалу не буде скасовано.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1