Справа № 296/4175/19
УХВАЛА
Іменем України

02 травня 2019 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання про продовження строку тримання під вартою, подане до суду в межах кримінального провадження № 0000085 від 01.03.2019, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський, Житомирської області, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим управлінням ГУНП в Житомирській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000085 від 01 березня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період з грудня 2018 року по початок березня 2019 року ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 та іншими невстановленими слідством особами, під надуманим приводом щодо заборгованості перед неіснуючою особою, інтереси якої, з їх слів вони представляють, маючи намір на незаконне вимагання передачі чужого майна ОСОБА_8 , бажаючи незаконно збагатитись шляхом погроз та вимагання чужого майна, діючи у рамках спільної злочинної змови, почали періодично телефонувати та приїжджати до останнього, таким чином усно, а також особисто під час зустрічі незаконно висловлювали вимогу щодо передачі їм грошових коштів в сумі 3000 доларів США, з погрозою застосування фізичного насильства до ОСОБА_8 , та безпосереднім застосуванням фізичного насильства.

Після чого, 06.03.2019 близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_6 , маючи умисел на отримання чужого майна шляхом вимагання, призначили зустріч ОСОБА_8 , на АЗС БРСМ, що за адресою: Житомирська область, місто Новоград-Волинський, вул. Житомирська, 146, куди прибули у цей же день та час на автомобілях марки DAEWOO LANOS д.р.н. НОМЕР_1 та ПЕЖО 607 р.н. НОМЕР_2 , де погрожуючи застосуванням фізичної сили, у черговий раз висловили ОСОБА_8 незаконну вимогу передачі грошових коштів в сумі 2000 доларів США, в свою чергу усвідомлюючи та сприймаючи пред`явлені погрози як реальні ОСОБА_8 передав останнім грошові кошти в сумі 800 доларів США.

Цього ж дня, близько 15 години ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були затримані працівниками правоохоронних органів на території автозаправки «БРСМ», за адресою: Житомирська область, м. Новоград-Волинський, вул. Житомирська, 146 після фактичного отримання від потерпілого ОСОБА_8 грошових коштів в сумі 800 доларів США.

06.03.2019 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, у порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_6 та в цей же день йому оголошено про підозру у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 07.03.2019 до ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави, строк дії якого закінчується 05.05.2019 о 15-00 год.

Завершити досудове розслідування до вказаного строку не можливо, оскільки необхідно ряд слідчих дій, отримати висновки експертиз, здійснити перегляд грифів секретності матеріалів негласних слідчо-розшукових заходів тощо, слідчий звернувся до суду із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 до 04.07.2019.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала та наголосила, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 7 років та вказувала що ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися, у зв`язку з чим просила клопотання задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували. Зокрема підозрюваний свою причетність до вчинення правопорушення не визнав, просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Захисник в судовому засіданні наголошував на недостатній обгрунтованості підозри та посилався на відсутність ризиків, на які вказує слідчий та прокурор. Зокрема вказав на міцність соціальних зв`язків підозрюваного, відсутність судимостей, наявності постійного місця проживання, тому вважає, що тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом та домашній арешт зможе забезпечити виконання виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає доведеною наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Тому для вирішення питання застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 , слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, йдеться про «розумну підозру» у вчиненні кримінального злочину, де передбачено як необхідну передумову «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Слідчий суддя вважає, що законних та обґрунтованих підстав для продовження виняткового запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_6 - на момент розгляду клопотання немає, а доводи, викладені слідчим у клопотанні та підтримані прокурором в судовому засіданні, не знайшли свого саме повного підтвердження в ході судового розгляду.

Вчинення особою кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого, не може бути єдиною підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою. Не знайшли свого повного підтвердження доводи слідчого, викладені в клопотанні щодо ризиків за ст. 177 КПК України.

Згідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. При цьому, у п.52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ливада проти України» від 26 червня 2014 року за заявою № 21262/06 суд вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений (підозрюваний) може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Зазначена небезпека не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. також рішення у справі «Доронін проти України» (Doronin v. Ukraine), пп. 63-64, рішення у справах «Осипенко проти України» (Osypenko v. Ukraine), заява № 4634/04, пп. 76-80, від 9 листопада 2010 року, та «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10 лютого 2011 року).

Разом з тим, оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання в м.Новограді-Волинському Житомирської області, позитивно характеризується за місцем проживання, слідчий суддя вважає, що продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Разом з тим, зазначені вище обставини, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 176178, 183, 184, 194, 199 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у продовженні строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:

1) заборонити цілодобово залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду;

3) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) утримуватися від спілкування із свідками, потерпілим та іншими особами у кримінальному провадженні № 0000085 з приводу обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення;

5) здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на особу, що здійснює розслідування у даному провадженні.

Ознайомити підозрюваного під розпис з ухвалою суду.

Визначити строк дії обов`язків впродовж двох місяців з моменту оголошення ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення, шляхом звільнення підозрюваного ОСОБА_6 з-під варти в залі суду та зобов`язання після звільнення з-під варти прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали суду направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для відома.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1