Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/4231/18
УХВАЛА
іменем України

11 грудня 2018 року м. Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області за участю головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 у м. Коростені Житомирської області клопотання Менського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Чернігівській області про розгляд питання про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

встановив :

До Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшло клопотання Менського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Чернігівській області про розгляд питання про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання, зазначено, що вироком Менського районного суду Чернігівської області від 06 червня 2018 року ОСОБА_4 засуджено за ст.ст. 125 ч.2, 122 ч.1, 345 ч.2 Кримінального кодексу України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 07.07.2018 року. 06.06.2018 року ОСОБА_4 заарештовано.

Наданий час засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі у державної установи "Коростенська виправна колонія № 71".

Представник Менського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Чернігівській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, однак надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, подання підтримав в повному обсязі та просить його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення судом клопотання заперечив.

Відповідно до ст.539 Кримінального процесуального кодексу України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомленні про місце та час розгляду клопотання не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Відповідно п.2 ч.2 ст.539 Кримінального процесуального кодексу України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 11 частини першої статті 537 цього Кодексу, а саме під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Згідно ч.1-3, 5 ст.539 Кримінального процесуального кодексу України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13 частини першої статті 537 цього Кодексу. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу. За наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Частинами 1, 3, 4 ст.70 Кримінального кодексу України визначено, що при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. До основного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, можуть бути приєднані додаткові покарання, призначені судом за злочини, у вчиненні яких особу було визнано винною. За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті,призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст.71 цього ж Кодексу якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Згідно з роз`ясненнями, наданими в п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків" від 21 грудня 1990 року №11, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст.411 Кримінального процесуального кодексу України, питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову. Зокрема, не можна у такому порядку: виключити з вироку кваліфікуючу ознаку злочину і посилання на обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність; уточнити призначене покарання (як основне, так і додаткове) щодо його виду та строку тощо.
Відповідно до п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду від 24.10.2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" за сукупністю вироків (ст.71 Кримінального кодексу України) (2341-14) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. За наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст.71 Кримінального кодексу України (2341-14) та статей 411, 413 Кримінального процесуального кодексу України. Згідно до ст.ст.537 ч.1 п.11, 539 Кримінального процесуального кодексу України, під час виконання вироків суд, який постановив вирок, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Як вбачається з матеріалів справи засуджений вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.186 Кримінального кодексу України 19.05.2017 року, за який він був засуджений вироком Деснянського районного суду від 16.04.2018 року. 11 липня 2017 року , тобто до ухвалення вироку в першій справі, ОСОБА_4 вчинив нові злочини, передбачені ст. ст.125 ч.2, 122 ч.1, 345 ч.2 Кримінального кодексу України, за які засуджений вироком Менського районного суду Чернігівської області від 06.06.2018 року. При призначенні покарання судом не враховано вирок Деснянського районного суду від 16.04.2018 року, який набрав законної сили на момент ухвалення вироку.
Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду від 24.10.2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, частково чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Разом з цим, вказана норма закону застосовується лише у випадку, коли щодо засудженого є вирок, який не звернений до виконання і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок. У такому випадку суд за місцем виконання вироку, визначаючи порядок застосування покарання засудженому, зобов`язаний керуватися ст.71 Кримінального кодексу України. Натомість в ситуації, яка склалася з виконанням зазначених вище вироків щодо ОСОБА_4 фактично йдеться не про визначення порядку застосування покарання при наявності декількох вироків, оскільки обидва вироки були звернені до виконання, а про не призначення йому покарання за ч.4 ст.70 Кримінального кодексу України при постановленні останнього за часом вироку Менським районним судом Чернігівської області, що не вправі вирішувати суд при розгляді питань, пов`язаних із виконанням вироку.
Отже, враховуючи вищевикладене, з метою недопущення порушення суті вироків і погіршення становища засудженого ОСОБА_4 , суд вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, ст.ст.70, 71 Кримінального кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду від 24.10.2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання",суд, -

ухвалив:

В задоволенні клопотанняМенського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Чернігівській області про розгляд питання про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1