ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2019

Київський районний суд м. Харкова:

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальні провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000837 від 29.08.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Поліське Поліського р-ну Київської області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не судимого, працюючого неофіційно різноробочим, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2018 року приблизно о 06 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , діючи за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що потерпілий в квартирі якого ОСОБА_4 знаходився за запрошенням, вийшов з кімнати, заволодів майном, яке належить ОСОБА_5 , а саме: планшет «Samsung ZH960, 10, 3G» білого кольору, з сенсорним екраном, вартістю, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №3811 від 15.10.2018 - 2197,00 грн. Заволодівши у такий спосіб майном потерпілого, ОСОБА_6 покинув місце вчинення злочину, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинив ОСОБА_4 матеріальні збитки на суму 2197,00 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав повністю, надав показання, якими підтвердив обставини, які зазначені вище, у вчиненому щиро розкаявся.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим злочину, пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено, підстав сумніватися в правдивості його свідчень у суду немає.

Враховуючи, що учасники судового розгляду, визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, встановлено, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, розглядає справу за правилами, встановленими вказаною нормою закону.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що наявні достатні підстави вважати, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю, та суд кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Як особистість ОСОБА_4 працездатний, працює неофіційно різноробочим, не судимий, не одружений, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття у вчиненні злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, конкретні обставини справи, вказані дані про особу, притягнення до кримінальної відповідальності вперше, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що обвинувачений повинен нести мінімальне покарання в межах санкції частині статті у виді штрафу, оскільки його відбування у такий спосіб є необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_5 не заявлявся у зв`язку з поверненням викраденого майна.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 1988 року народження визнати винуватим за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_5 не заявлявся.

Речовий доказ: планшет «Samsung ZH960, 10, 3G» білого кольору, з сенсорним екраном, який зберігається у потерпілого ОСОБА_5 , залишити у його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом тридцяти діб з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий