У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 6 листопада 2018 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000334, за обвинуваченням
ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ковалівка Миколаївського району Миколаївської області, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8 ,
обвинувачена ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_9 ,
потерпілий ОСОБА_5 ,
представник потерпілого ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 6 листопада 2018 року обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, повернуто прокурору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Представник потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати та направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Узагальнені доводи апелянта.

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 вважає ухвалу незаконною і необґрунтованою, оскільки, враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто у скоєнні замаху на вбивство, їй не загрожує покарання у вигляді довічного позбавлення волі, у зв`язку із чим, вона не має права на суд присяжних, через що відсутні підстави для роз`яснення їй положень ст. 384 КПК України

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

До Центрального районного суду м. Миколаєва 25.10.2018 р. надійшов обвинувальний акт у кримінальному проваджені, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000334 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України.
Дослідивши обвинувальний акт, суд першої інстанції дійшов висновку, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому підлягає поверненню прокурору з огляду на наступне.
Суд зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 384 КПК України, прокурор зобов`язаний роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені злочину, за який передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі. Проте, відповідне письмове роз`яснення прокурора обвинуваченій про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних до обвинувального акту не додані.
Зазначені обставини, на думку суду свідчать про порушення вимог ст. 384 КПК України, що в силу вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, а тому обвинувальний акт повернутий прокурору з метою приведення його у відповідність до вимог законодавства.

Заслухавши доповідь судді, потерпілого та його представника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, обвинуваченої та її захисника, які просили залишити рішення суду без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. ст. 291, 292 КПК України, зокрема: якщо він містить положення, що суперечать одне одному; містить не допустиму натуралізацію опису злочину, не підписаний слідчим чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки.

Відповідно до обвинувального акту, складеному відносно ОСОБА_7 , вона обвинувачується у вчиненні замаху на злочин, передбачений п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді довічного позбавлення волі.

За приписами ч. 3 ст. 31 КПК України, кримінальне провадження у суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачене довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох професійних суддів, а за клопотанням обвинуваченого судом присяжних у складі двох професійних суддів та трьох присяжних.
Законодавець встановив особливий, відмінний від загального, порядок роз`яснення обвинуваченому права на суд присяжних.
Відповідно до ч. 1 ст. 384 КПК України, прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду.
Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що необхідність додання вказаного роз`яснення до обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування, що передаються до суду, є особливістю розгляду кримінальних проваджень, для яких передбачена можливість розгляду судом присяжних, - додатковою вимогою до обсягу документів, що подаються до суду разом з обвинувальним актом та є його невід`ємною частиною.

Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, прокурором вказаних вимог не дотримано, оскільки, при направленні обвинувального акту до суду до нього не додано відповідного письмового роз`яснення прокурора обвинуваченій ОСОБА_7 про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних.
Судом першої інстанції під час підготовчого судового засідання вірно зазначив на вказане порушення прокурором вимог кримінального процесуального закону.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року проголошено право кожного на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Зазначена норма імплементована у національне законодавство України й міститься у ст. 21 КПК України.
Критерії визначення складу суду, повноважного на розгляд кримінального провадження, встановлені нормою ст. 31 КПК України.
Залежно від ступеня тяжкості злочину та (або) виду суб`єкта злочину провадження у суді першої інстанції здійснюється: професійним суддею одноособово, колегіально судом у складі трьох суддів, судом присяжних у складі двох професійних суддів та трьох присяжних.

Саме до компетенції суду присяжних законодавець відніс розгляд особливо тяжких злочинів, за які передбачено найбільш суворий вид покарання - довічне позбавлення волі, а також встановив інший, відмінний від загального, порядок роз`яснення обвинуваченому права на суд присяжних, що передбачено ст. 384 КПК України.
Порушення такого права свідчить про невиконання прокурором зазначених вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на розгляд його справи в порядку кримінального провадження судом, утвореним відповідно до закону, і є порушенням права на розгляд його справи судом, визначеним законом.

Згідно сформульованих Верховним Судом України висновків із приводу застосування статті 384 КПК (п. п. «в», «д» п. 6 постанови № 5-111кс15 від 25.06.2015 року): письмове роз`яснення прокурора повинно бути додано до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування; невиконання прокурором вимог ст. 384 КПК України, в силу вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, є підставою для повернення обвинувального акту, а невиконання судом під час підготовчого судового засідання вимог ст. 384 КПК України є безумовною підставою для скасування судових рішень вищими судами (п. п. «е» п. 6).

Таким чином, не дотримання прокурором вимог ч. 1 ст. 384 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

З приводу твердження апелянта про те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто у скоєнні замаху на вбивство, а тому їй не загрожує покарання у вигляді довічного позбавлення волі, є безпідставними, виходячи з наступного.

Право на розгляд справи судом присяжних пов`язане безпосередньо із санкцією статті злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа. У випадку, якщо особі висувається обвинувачення у вчиненні злочину, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді довічного позбавлення волі, то прокурор зобов`язаний вчинити дії щодо письмового роз`яснення обвинуваченому права про можливість розгляду кримінального провадження судом присяжних, оскільки у такому випадку це надасть обвинуваченому можливість підготуватись до реалізації такого права і його рішення з цього питання буде виваженим та обґрунтованим.
Вимоги кримінально-процесуального закону не містять розмежування права обвинувачених на суд присяжних, в залежності від стадії вчинення злочину, а тому доводи апелянта в цій частині є такими, що не заслуговують на увагу.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції вірно вказав на недоліки обвинувального акту, як на обставини, що перешкоджають вирішенню всіх питань, пов`язаних з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду та проведення судового розгляду, і обґрунтовано виніс ухвалу про повернення обвинувального акта прокурору.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акта по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_7 є законною, обґрунтованою та вмотивованою, правових підстав для її скасування в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст. ст. 376, 291, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 6 листопада 2018 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному проваджені, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000334, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ ______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3