"13" травня 2019 р. Справа № 363/364/19
У Х В А Л А

13 травня 2019 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород обвинувальні акти по кримінальному провадженню № №0000655 та №00000018 відносно ОСОБА_6 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 діб, так як ризики передбаченні ст.177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого не змінились та продовжують існувати.

Педставник потерпілого ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала щодо клопотання прокурора, оскільки відсутні ризики на які посилається прокурор, просила змінити запобіжний захід на більш м`який або зменшити розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку захисника.

Заслухавши думку учасників судового процесу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Так, при вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, суд бере до уваги те, що останній будучи притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, вчинив новий злочин середньої тяжкості проти власності під час випробувального строку встановленого судом, а також беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, його соціальне становище, суд приходить до висновку, що усі вищевказані обставини у своєму взаємозв`язку дають підстави вважати, що на даний час обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від суду та продовжити вчинення кримінальних правопорушень. У зв`язку з даними обставинами немає підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Даних, які б свідчили про неможливість перебувати під вартою у зв`язку з станом здоров`я, в судове засідання не представлено і підстави для зменшення розміру застави відсутні також і з огляду на те, що зменшення розміру застави не буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Таким чином, суд, виходячи з положень ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, а також враховуючи, що строк тримання під вартою обвинуваченого спливає 15.05.2019 року, вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого на два місяці, відмовивши в задоволенні клопотання про зменшення розміру застави або зміні запобіжного заходу на більш мякий.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 331, 369 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на два місяця, тобто 13 липня 2019 року включно та утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1