ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/175/19 Справа № 205/8320/13-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2014 року у кримінальному провадженні № 0000859 стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кіровограді, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_9
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2014 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки.
На підставі ст. 75, 76 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання, встановивши іспитовий строк три роки з покладенням на нього відповідних обов`язків.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим за те, що він 14.08.2013 року близько 20 години 20 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Міцубісі Лансер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належним ПАТ «Райфайзен Банк Аваль», розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ вул. Комсомольська 69, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку та координувати свої дії, рухався по пр. Петровського, з боку вул. Авіаційної, в напрямку вул. Київської в місті Дніпропетровську.
На шляху руху ОСОБА_7 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожніх обставин та їх змінам, змінив напрям руху керованого ним автомобіля вліво, в районі е/о 232, виїхав на майданчик зупинки громадського транспорту, де скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 3938-е від 18.09.2013 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.
Пішоходу ОСОБА_11 спричинено тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1389/248-е від 13.09.2013 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до настання смерті від відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння та основи черепу, з крововиливами під оболонки та у речовину головного мозку.
ОСОБА_7 , керуючи транспортним засобом - автомобілем «Міцубісі Лансер», порушив вимоги п. п. 2.9, 10.1 Правил дорожнього руху України.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження, потерпілому ОСОБА_11 тяжкі тілесні ушкодження, які зумовили його смерть.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор, не оскаржуючи фактичні обставини кримінального правопорушення, просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити йому покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. При цьому, прокурор вказує на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вважає, що суд, призначаючи обвинуваченому покарання та звільняючи останнього від його відбування, не надав належної оцінки поведінці обвинуваченого після скоєного кримінального правопорушення та не врахував спричинені ним тяжкі наслідки.
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_12 з доводами прокурора не погоджуються, вважають призначене обвинуваченому покарання справедливим та просять залишити вирок суду без змін. Поряд з цим, потерпілі вказують на відсутність претензій до обвинуваченого, що об`єктивно було враховано судом першої інстанції при ухваленні вироку.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу прокурора, вважаючи міру покарання такою, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, однак у зв`язку з істотним порушенням норм кримінального процесуального закону просив вироку суду першої інстанції скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
В судовому засіданні обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, посилаючись на тяжкий стан здоров`я обвинуваченого, просили вирок суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити. Крім того, захисником в інтересах обвинуваченого було подано клопотання про застосування до останнього Закону Про амністію у 2014 році.
Потерпілі в судове засідання не з`явилися, однак, враховуючи, що про дату, час та місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України їх неприбуття в судове засідання не є перешкодою для проведення розгляду апеляційної скарги прокурора.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Зі статті другої КПК України слідує, що завданнями кримінального провадження є… забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений…
Частиною першою статті 21 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
За змістом ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання: 1) чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; 2) чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; 3) чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; 4) чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення та інші питання.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд дійшов висновку, що вони є частково обґрунтованими, а судом першої інстанції не дотримано вищевказані вимоги закону, з огляду на наступне.
Так, апеляційним судом встановлено, що оскаржуваний вирок не містить формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Натомість судом першої інстанції зазначено у вироку формулювання обвинуваченому ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення в тому, що він..., що належить розцінювати, як викладення у вироку лише встановлених органом досудового розслідування обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 і не викладення обвинувачення, яке встановлене судом.
Системно-структурний аналіз норм КПК доводить, що на стадії досудового розслідування обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акта, що містить офіційну, сформовану на досудовому розслідуванні версію про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Крім того, згідно ч. 1 ст. 319 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні повинен бути проведений в одному складі суддів. У разі якщо суддя позбавлений можливості брати участь у судовому засіданні, він має бути замінений іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. Після заміни судді судовий розгляд розпочинається спочатку, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті та статтею 320 цього Кодексу.
Розділ IV КПК України включає, зокрема Главу 27 Підготовче провадження та Главу 28 Судовий розгляд.
Разом з тим, з матеріалів справи слідує, що дане кримінальне провадження перебувало на розгляді головуючого судді ОСОБА_13 , який ухвалами від 04 жовтня 2013 року та 10 жовтня 2013 року відповідно призначав підготовче судове засідання та судовий розгляд. Згодом кримінальна справа була передана на розгляд головуючому судді ОСОБА_1 , який, отримавши дане кримінальне провадження, продовжив судовий розгляд, про що свідчить журнал судового засідання від 23.01.2014 року /т. 2 а.с. 47/. При цьому, ухвали суду про призначення підготовчого судового засідання відповідно до ч. 1 ст. 314 КПК України, матеріали провадження не містять.
Відсутнє в матеріалах провадження і судове рішення, постановлене за результатами проведення підготовчого провадження відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України, згідно якого були б вирішенні питання, передбачені ч. ч. 3, 5 ст. 314, ст. 314-1, ст. 315 КПК України.
Також, вказані обставини підтверджуються відсутністю журналу судового засідання та технічних носіїв фіксування підготовчого провадження, обговорення та вирішення питань, які розглядаються на даній стадії судового провадження, відповідно до ст. ст. 314-315 КПК України.
Окрім цього, відсутня в матеріалах справи і вмотивована ухвала суду у разі прийняття судом рішення про відсутність необхідності розпочинати судовий розгляд з початку, в розумінні ч. 2 ст. 319 КПК України.
За змістом ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд... зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Таким чином, встановлено, що судове провадження в суді першої інстанції було здійснено без проведення підстадії кримінального провадження (етапу судового провадження) як підготовче провадження, що є істотним порушення вимог кримінального процесуального закону, що в даному випадку могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
У зв`язку з допущеними порушеннями апеляційний суд позбавлений можливості прийняти судове рішення по суті, а тому питання щодо доведеності чи недоведеності обвинувачення, достовірності або недостовірності доказів, переваги одних доказів над іншими, правильності кваліфікації дій обвинуваченого та призначення покарання не можуть бути вирішені судом апеляційної інстанції наперед згідно ч. 2 ст. 415 КПК України, а мають бути перевірені під час нового судового розгляду, у зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги прокурора підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Допущені порушення, відповідно до ст. 412 КПК України, є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду прийняти законне та обґрунтоване судове рішення стосовно ОСОБА_7 , що є підставою для скасування вироку суду першої інстанції на підставі п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Під час нового розгляду суду слід врахувати викладене, належним чином дослідити усі обставини кримінального провадження, повно й всебічно, з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону проаналізувати докази у кримінальному провадженні, дати їм правову оцінку з огляду на їх достовірність, допустимість та достатність, усунувши недоліки, вказані в ухвалі апеляційного суду.
Також, в ході нового судового розгляду у випадку доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину, суду першої інстанції слід врахувати доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного покарання внаслідок м`якості, а покарання із застосуванням ст. 75 КК України слід вважати м`яким і неадекватним характеру вчинених дій та наслідкам, які настали, а також вирішити питання про застосування до обвинуваченого Закону України Про амністію у 2014 році у разі подання відповідного клопотання.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 415 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2014 року стосовно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4