Справа № 520/1993/19
Провадження № 1-кс/520/1523/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2019 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого групи слідчих начальника відділення СВ Київського ВП у м.Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

З клопотання слідчого вбачається, що в невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_6 , із корисливих мотивів, вступила у попередню злочину змову з ОСОБА_7 , направлену на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме грошовими коштами ОСОБА_8 , у особливо великих розмірах.

З метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману у особливо великих розмірах, у вигляді грошових коштів належних ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , в перших числах квітня 2015 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , користуючись довірливими та приятельськими відносинами з ОСОБА_8 , запропонувала останньому реалізувати бізнес-проект, пов`язаний з поставкою товару з Туреччини на територію України, при цьому, не мала на меті виконувати будь-які зобов`язання з організації бізнес-проекту.
Так, у квітні 2015 року, ОСОБА_6 , знаходячись у місті Одесі, реалізуючи свій злочинний намір, звернулась до ОСОБА_8 із пропозицією взяти участь у бізнес-проекті, умови якого полягали у організації поставки товару народного споживання з Туречини на територію України, за значно дешевшою від інших цін, запевнивши останнього у дійсності своїх намірів та реальності вказаного проекту. За умовами цього проекту, ОСОБА_8 мав передати ОСОБА_6 та ОСОБА_10 грошові кошти у розмірі 200 000 доларів США, а ОСОБА_11 , в свою чергу, мав організувати поставку вказаного товару на територію України протягом серпня грудня 2015 року, який в подальшому ОСОБА_8 мав реалізувати на території України, та отримувати вигідний дохід від реалізованого товару. Враховуючи вигідність пропозиції, те, що ОСОБА_6 виступала гарантом дій ОСОБА_5 , щодо розвитку спільного бізнес-проекту, та тривалий час підтримували дружні та довірливі відносини, а також те, що ОСОБА_8 сприймав вказаний проект як дійсний та реальний, останній довірився ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , та погодився на їх пропозицію.

Після надання ОСОБА_8 згоди на участь в спільному-бізнес-проекті та за умовами вказаного договору, а також в знак підтвердження надання згоди на участь в бізнес-проекті, ОСОБА_8 повинен був перевести на особистий рахунок ОСОБА_6 в Туреччині TR0003 Установи DENIZBANK A.S., грошові кошти в сумі 100 000 США, а ще 100 000 доларів США при особистому приїзді до Туреччини.

Так, 19 червня 2015 року, ОСОБА_8 , будучи введеним в оману, щодо реальності запропанового ОСОБА_6 та ОСОБА_9 бізнес-проекту та дійсних намірів останніх, виконуючи умови договору, склав з Британською компанією ALLEGRIS ASSETS LLP, комерційним представником якої на території України являється він, договір позики на 100 000 доларів США, та через платіжне доручення, 03.08.2015 вказані грошові кошти, а саме 100 000 доларів США, що на той момент згідно курсу Національного банку України по відношенню гривні до долару США склало 2 112 670 (два мільйони сто дванадцять тисяч шістсот сімдесят ) гривень, переведені на банківський рахунок ОСОБА_6 в Туреччині TR0003 Установи ОСОБА_13 , яка підтвердила отримання переказу. Після чого в серпні 2015 року, більш точний час та дата досудовим розслідуванням не встановлена, ОСОБА_14 при особистому приїзді до Туреччини передав ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , грошові кошти в сумі 40 000 доларів США, що на той момент згідно курсу Національного банку України по відношенню гривні до долару США склало 845 068 (вісімсот сорок п`ять тисяч шістдесят вісім) гривень для прискорення поставки товару та розвитку бізнесу. В вересні 2015 року ОСОБА_8 з метою виконання умов договору, через довірених осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_15 , яких вони визначили особисто, передав залишок грошових коштів за умовами договору, а саме грошові кошти в сумі 60 000 долларів США, а саме: 10 вересня 2015 року 10 000 доларів США, що на той момент згідно курсу Національного банку України по відношенню гривні до долару США склало 219 689 (двісті дев`ятнадцять тисяч) гривень та 25 вересня 2015 року 50 000 доларів США, що на той момент згідно курсу Національного банку України по відношенню гривні до долару США склало 1 098 445 (один мільйон дев`яносто вісім тисяч чотириста сорок п`ять) гривень.

В свою чергу, ОСОБА_6 та ОСОБА_16 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 у особливо великих розмірах, шляхом зловживання довірою останнього, отримали від ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 200 000 (двісті тисяч) доларів США, що на той момент, згідно курсу Національного банку України по відношенню гривні до долару США склало 4 275 872 (чотири мільйони двісті сімдесят п`ять тисяч вісімсот сімдесят два) гривень, підтвердивши це у письмових смс-повідомленнях, за умови поставки товару з Туреччини на Україну.

Так, ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_9 , заздалегідь знаючи про фіктивність запропонованого ОСОБА_8 бізнес-проекту, а також не маючи наміру на виконання домовленостей та повернення грошових коштів, розпорядилися ними на власний розсуд.

Враховуючи викладене, ОСОБА_6 та ОСОБА_16 , в період часу з 03.08.2015 по 25.09.2015, зловживаючи довірою, під приводом реалізації неіснуючого фіктивного бізнес-проекту з реалізації імпортного товару з Туреччини на території України, заволоділи грошовими коштами ОСОБА_8 в особливо великому розмірі, а саме 4 275 872 (чотири мільйони двісті сімдесят п`ять тисяч вісімсот сімдесят два) гривень, якими розпорядилися на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_17 , підозрюються вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.
22.02.2017 року у встановленому законом порядку ОСОБА_10 повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: заявою ОСОБА_8 про вчинене відносно нього кримінальне правопорушення, допитом потерпілого ОСОБА_8 , заявою ОСОБА_8 про добровільну видачу належного йому мобільного телефону для огляду та визнання речовим доказом наявної в ньому інформації, підтверджуючої вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , протоколом огляду предметів, а саме мобільного телефону належного ОСОБА_8 з подальшим перекопіюванням інформації, яка може бути використана в якості речових доказів у судовому засіданні, допитами свідків: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та іншими матеріалами кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на його застосування до підозрюваного.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, а також вислухавши думку прокурора, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутись із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу чи його зміну на тримання під вартою, яке може подати одночасно з клопотанням про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою.

ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна.

Крім того, як вбачається з матеріалів клопотання ухвалою слідчого судді Київського районного суду від 23.02.2017 року, враховуючи обставини кримінального провадження, вже був наданий дозвіл на затримання ОСОБА_5 , однак ухвала втратила свою дію 23.05.2017 року.
Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_11 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від п`яти до дванадцяти років, офіційно не працює та не має постійного джерела прибутку, що вказує на те, що ОСОБА_16 не має стійких соціальних зв`язків, та знаходячись на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування, виїхати за межі держави, так як являється іноземним громадянином, може незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий суддя вважає, за доцільне надати дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_20 .

Враховуючи вищенаведене, та керуючись ст.ст.131,132, 187-191, 369-372, 392-395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого групи слідчих начальника відділення СВ Київського ВП у м.Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Дати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про дозвіл на затримання втрачає свою дію 01.08.2019 року, або після приводу підозрюваного до суду для участі в розгляді клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу, якщо привід буде здійснено раніше.

Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1