Справа № 466/1501/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000401 від 03.02.2018 р. про обвинувачення , -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого 12.05.2017 Шевченківським районним судом м. Львова, за ч.2 ст. 185, 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 11 місяців, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 - ч.2 ст. 185 КК України , -

в с т а н о в и в :

02.02.2018р., близько 16.00 год. , обвинувачений ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно та протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, перебуваючи на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 , таємно, шляхом вільного доступу, викрав металевий ящик, вагою 54,80 кг, вартістю 383,60 грн., який належить ОСОБА_5 . Після того, ОСОБА_4 переміщав викрадене майно у пункт прийому металобрухту, однак не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, так як його дії були поміченими та зупинені потерпілим ОСОБА_6 , у зв`язку з чим не розпорядився майном.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України, тобто у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно.

Разом з обвинувальним актом в розпорядження суду надійшла угода про примирення, укладена 27.02.2018р. між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468,469,471 КПК України.

За умовами угоди сторони погодились на повне визнання своєї винуватості ОСОБА_4 та призначення йому покарання за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України. Крім того пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення та пояснив, що на нього не чинився будь-який тиск при підписанні угоди, жодних претензій до обвинуваченого не має.

Заслухавши думку сторін судового провадження, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Відтак слід затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим з тих підстав, що така відповідає вимогам ст.471 КПК України, обвинувачений в судовому засіданні визнав себе винуватим за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України та просив затвердити вказану угоду. Крім того, потерпілому та обвинуваченому розяснено вимоги ст.ст. 473, 474, 476 КПК України.

Відтак, суд прийшов до переконання, що обвинувачений реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобовязання, встановив, що укладення угоди є добровільним, санкція статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення передбачає призначення визначене сторонами покарання.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлено. Витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 472,474,475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

затвердити угоду про примирення, укладену 27 лютого 2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468,469,471 КПК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 - ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речовий доказ металевий предмет, схожий на ящик , повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1