Житомирський апеляційний суд
Справа №278/44/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 610 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю
секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 24 січня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Октябрського районного суду м. Бєлгорода Російської Федерації від 22 січня 2018 року щодо громадянина України ОСОБА_7 у відповідність із законодавством України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 24 січня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Октябрського районного суду м. Бєлгорода РФ від 22 січня 2018 року щодо громадянина України ОСОБА_7 у відповідність із законодавством України.

Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, оскільки в разі приведення у відповідність із законодавством України вироку іноземної держави щодо ОСОБА_7 , його дії слід кваліфікувати за ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України, за якою максимально можливий строк покарання може бути у виді 8 (восьми) років позбавлення волі, тобто менший ніж за вироком Російської Федерації.

В апеляційній скарзі, представник Міністерства юстиції України, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про приведення вироку Російської Федерації щодо громадянина України ОСОБА_7 у відповідність із законодавством України.

Вважає, шо ухвала суду підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вказує, що відповідно до ст. 606 КПК України, ст. 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 19.09.2018 року, наказом Мін`юсту від 19 грудня 2018 року №3984/5 було прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_7 .

Також, зазначає, що ОСОБА_8 був засуджений за вироком РФ за замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі «Інтернет», організованою групою осіб в особливо великому розмірі на 9 (дев`ять) років позбавлення волі, що також є караним діянням відповідно до КК України.

На його думку, суд не врахував те, що відповідно до пункту «е» ч. 1 ст. 3 Конвенції про передачу засуджених осіб та п. 5 ч. 1 ст. 606 КПК України обов`язковою умовою для передачі засудженого громадянина України з іноземної держави для подальшого відбування покарання в Україні є караність вчиненого таким громадянином діяння згідно із законодавством України про кримінальну відповідальність, за вчинення якого може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі. Ці обставини були досліджені Мін`юстом на етапі прийняття рішення про прийняття засудженого ОСОБА_7 в Україну, відповідно до ч. 3 ст. 609 КПК України.

Відмова суду у задоволенні клопотання Мін`юсту порушує права засудженої особи - громадянина України ОСОБА_7 щодо його переведення для відбування покарання на Батьківщині, право на яке він має відповідно до чинного міжнародного договору України - Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України підлягають сумлінному дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права.

Прокурором у кримінальному провадженні подано заперечення на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги з підстав відсутності доказів, які підтверджують, що дії ОСОБА_7 є кримінально караними згідно із законодавства України.

Заслухавши доповідача, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є повне фіксування судового процесу технічними засобами.

Згідно вимог ч. 5 ст. 27 КПК України під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим.
Виключення - неприбуття в судове засідання всіх осіб, чи в разі коли судове провадження здійснюється за відсутності осіб.

За змістом ч.1 ст. 610 КПК України клопотання про приведення вироку іноземної держави у відповідність із законодавством України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженого або за місцем знаходження компетентного органу держави. Судовий розгляд здійснюється за участі прокурора.

Пунктом 24 частини 1 статті 3 КПК України визначено, що судовий розгляд є стадією судового провадження.

Разом з тим, суд першої інстанції, при проведенні судового розгляду клопотання не здійснював фіксування процесу за допомогою технічних засобів, хоча в судовому засіданні брав участь прокурор.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Наявність у матеріалах справи заяви прокурора, в якій він просив не проводити фіксування технічними засобами не звільняла суд від визначеного Законом обов`язкового фіксування судового засідання технічними засобами.

Відсутність в матеріалах провадження технічного запису судового засідання є істотним порушенням норм ч. 5 ст. 27, п. 7 ч. 2 ст. 412, ч.1 ст. 415 КПК України, яке унеможливлює прийняття судом апеляційної інстанції свого рішення по суті питань порушених у клопотанні Міністерства юстиції України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції.

Суду першої інстанції під час нового судового розгляду необхідно перевірити доводи представника Міністерства юстиції України викладені в апеляційній скарзі, прокурора, висловленні у суді першої інстанції та поданому запереченні та врахувати те, що дії за які засуджений ОСОБА_7 іноземною державою згідно до законодавства України є закінченим злочином. (придбання, перевезення, зберігання з метою збуту наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів).

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити частково.

Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 24 січня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Октябрського районного суду м. Бєлгорода Російської Федерації від 22 січня 2018 року щодо громадянина України ОСОБА_7 у відповідність із законодавством України - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: