В И Р О К
Іменем України

15 лютого 2019 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Молдови, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою технічною освітою, вдівця, пенсіонера, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Дванадцятого жовтня 2018 року о 00 годин 20 хвилин ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем «Фольксваген Шаран», державний номерний знак НОМЕР_1 , у салоні якого знаходився один пасажир, рухався по 128 км автодороги «Київ-Чоп» у напрямку м. Київ та під`їжджаючи до автозаправної станції «Вог», яка розташована поблизу с. Глибочиця, Житомирського району, порушуючи вимоги пунктів 12.3, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, перед зміною напрямку руху не переконався у тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змінив напрямок свого руху праворуч, виїхав на додаткову смугу руху, де здійснив наїзд на задню частину автомобіля «Рено Преміум», державний номерний знак НОМЕР_2 , який знаходився у нерухомому стані та був припаркований водієм ОСОБА_7 .

Внаслідок цієї ДТП пасажир «Фольксваген Шаран», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці.

Отже, стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_8 .

Під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював, однак відмовився надавати будь-які покази.

Вина обвинуваченого у скоєному іншими учасниками процесу також не оспорюється.

За клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим, його захисником та потерпілою, судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. Разом з тим, обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового процесу судом роз`яснено, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному суді.

Суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину, а тому кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_8 .

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу винного, який повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий. Також суд не залишає поза увагою думку потерпілої ОСОБА_6 (дочки померлої), яка не наполягає на суворості покарання та просить суд не позбавляти її батька, а саме обвинуваченого волі, відсутність обтяжуючих та сукупність пом`якшуючих покарання обставин.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому є визнання ним своєї вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 2 ст. 286 КК України без застосування ст. 75 КК України, мотивуючи це тим, що обвинувачений є громадянином Республіки Молдова. Однак суд не погоджується із такою позицією прокурора, так як у даному випадку це буде порушенням ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України щодо принципу рівності всіх перед законом, згідно яких не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених Конституцією та цим Кодексом, за місцем проживання, громадянством, а також за мовними або іншими ознаками.
Разом з тим суд звертає увагу на те, що даний вирок може бути приведено до виконання на території Республіки Молдови у відповідності до Договору між Україною та Республікою Молдова про праву допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, який ратифікований 10.11.1994 ЗУ «Про ратифікацію Договору між Україною та Республікою Молдова про праву допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах» за №238/94-ВР.

На підставі викладеного, ураховуючи вищенаведені обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 2 ст. 286 КК України з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Проте, враховуючи особу обвинуваченого, наведені вище пом`якшуючі покарання обставини, які у сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, думку потерпілої ОСОБА_6 , яка не наполягає на суворості покарання та просить суд не позбавляти її батька волі, а також те, що внаслідок вказаного необережного злочину обвинувачений втратив свою дружину, з якою прожив у шлюбі 37 років, суд вважає, що ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 75 КК України, можливо звільнити від відбування основного покарання з випробуванням.

Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати пов`язані із проведенням на досудовому розслідуванні експертиз у розмірі 4576 грн.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 4576 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість) грн. витрат на залучення експертів під час проведення експертиз.

Скасувати арешт, накладений ухвалами Корольовського районного суду від 16.10.2018 та 30.10.2018 на автомобіль «Фольксваген Шаран», державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіль «Рено Преміум», державний номерний знак НОМЕР_2 та повернути їх власникам або іншим законним володільцям.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: