Єдиний унікальний номер 205/1207/17
Провадження №1-кп/205/391/19
У Х В А Л А

20 травня 2019 року Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисників - адвокатів ОСОБА_4

ОСОБА_5

розглядаючи в судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро об`єднане кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.307, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який обвинувачується у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в межах граничного строку, встановленого чинним КПК України, мотивуючи своє клопотання наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Так, прокурор вважав що на даний час для даного кримінального проваджують існувати ризики, прямо передбачений ст.177 КПК України, а саме те, що у разі зміни обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 запобіжного заходу на більш м`який, вони матимуть потенційну можливість продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а також, ухилитись від явки до суду, з метою уникнути покарання за вчинені тяжкі злочини.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотали про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, посилаючись на тривалий строк тримання під вартою обвинуваченого, недоведеність підозри, неподання прокурором переконливих доказів існування ризиків, на які він посилається, а також незадовільний стан здоров`я та потребу в лікуванні.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 повністю підтримав своє письмове клопотання, яке надійшло до суду поштовою кореспонденцією про зміну йому запобіжного заходу на альтернативний, з наведенням підстав та обґрунтувань, а також посиланням на практику Європейського суду з прав людини з цього питання.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_4 також заперечували проти задоволення заявленого прокурором клопотання та прохали змінити запобіжний захід на домашній арешт в нічний час, посилаючись на той факт, що прокурором не доведено жодного з ризиків, на які він посилається, а також необхідністю піклуватися за рідними дітьми, відносно яких, на даний час ставиться питання щодо позбавлення його батьківських прав.

Суд, заслухавши заявлені клопотання, вислухавши думку учасників судового розгляду, вважає, що в клопотанні прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має бути відмовлено, а відповідно, клопотання обвинувачених та їх захисників про зміну обвинуваченим запобіжного заходу на більш м`який підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання, суд вважає, що прокурором, не було надано переконливих та належних доказів існування вагомих ризиків того, що зміна запобіжного заходу у відношенні обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на більш м`який, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених в подальшому.

До такого висновку суд приходить передусім з огляду на ту обставину, що судовий розгляд кримінального провадження продовжується вже тривалий час, однак, стороною обвинувачення не виконуються вимоги ч.3 ст.23 КПК України, щодо зобов`язання забезпечувати присутність під час розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Суд критично ставиться до позиції сторони обвинувачення, яка у своїх доводах щодо обґрунтованості клопотання, обмежилась тільки текстуальним переліченням ризиків, які передбачені ст.177 КПК України.

Така позиція прокурора, суперечить вимогам ч.2 ст.331 КПК України, яка встановлює, що обрання, скасування або зміна запобіжного заходу в суді під час судового засідання, здійснюється в порядку, передбаченому главою 18 КПК України, тобто, незалежно від стадії судового розгляду, обов`язок доказування щодо необхідності застосування конкретного запобіжного заходу, наявності ризиків та неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, покладається виключно на прокурора, що у даному судовому засідання зроблено не було.

Вирішуючи заявлені клопотання, суд враховує і практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, відповідно до п.47 рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 року у справі «Болдирєв проти України» викладені висновки про те, що - згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції зі спливом певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення волі, і судові органи мають навести інші підстави для подальшого тримання такої особи під вартою. На таку ж позицію ЄСПЛ вказував і в рішеннях у справах «Яблонський проти Польщі» та «І. А. проти Франції».

Суд також вважає, що тяжкість пред`явленого обвинувачення, сама по собі, також не може слугувати виправданням та обґрунтуванням тривалого періоду утримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під вартою. На це посилається у своєму рішенні і ЄСПЛ у справі «Калашников проти Росії» вкотре нагадавши, що лише сам по собі факт обвинувачення особи у вчиненні тяжкого злочину не може бути підставою для тримання особи під вартою у період проведення судового розгляду.

В справі ЄСПЛ «Манчіні проти Італії», зазначено, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1 (с) Конвенції.

Приймаючи рішення про зміну запобіжного заходу, судом також враховано наявність у обвинувачених достатньо стійких соціальних зв`язків, постійного місця мешкання та реєстрації, наявність у обвинуваченого ОСОБА_6 неповнолітніх дітей, які залишились без батьківського піклування та необхідності кваліфікованої медичної допомоги обвинуваченому ОСОБА_7 , у зв`язку з наявними тяжкими хворобами.

На підставі викладеного, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення правослухняної поведінки обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України під час розгляду кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.331, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 запобіжного заходу на домашній арешт задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати, звільнивши обвинувачених з-під варти в залі суду.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 19 липня 2019 року, заборонивши залишати місце мешкання, а саме: АДРЕСА_1 з 22:00 годин до 06:00 годин, виїзд за межі міста Дніпро без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця мешкання.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 19 липня 2019 року, заборонивши залишати місце мешкання, а саме: АДРЕСА_2 з 22:00 годин до 06:00 годин, виїзд за межі міста Дніпро без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця мешкання.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 передати до Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, які повинні негайно поставити на облік обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , як осіб, щодо яких застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Суддя -

Секретар -