Справа № 712/3171/19
Провадження № 1-кп/712/406/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого/судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000017 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вознесенське, Золотоніського району, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, оператора планшетиста ВЧ НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», діючи з прямим умислом, без поважних на те причин, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від її проходження, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-ХІV від 24.03.1999 року, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-ХIV від 24.03.1999 року, 15.06.2018 року о 11 год. 40 хв., самовільно без дозволу командування в умовах особливого періоду залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_3 та направився за місцем свого проживання в с. Вознесенське, Золотоніського р-ну, Черкаської обл., де перебував до 20.02.2019 року, офіційно ніде не працював та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього, поки 21.02.2019 року, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Черкаського гарнізону і заявив про себе та вчинений злочин.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в кримінальному правопорушенні визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати, по суті заданих питань пояснив, що будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , без поважних причин, 15.06.2018 року о 11-40 год. без дозволу командування залишив військову частину та направився за місцем свого проживання. 21.02.2019 року добровільно прибув до військової прокуратури Черкаського гарнізону і заявив про себе та вчинений злочин. Військову частину він залишив за сімейними обставинами.

Враховуючи, що учасники судового розгляду, визнали недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ними не оспорюються, з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, - суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України розглянув справу за правилами, передбаченими даними нормами.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому ОСОБА_4 було роз`яснено судом в судовому засіданні, які йому зрозумілі.

Показання обвинуваченого є достовірними, узгоджуються з матеріалами справи.

Окрім повного визнання своєї вини з боку обвинуваченого, його винність також підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, яким в ході судового розгляду було надано належну оцінку і які були дослідженні в порядку ст. 349 КПК України, а саме:

- вимога;

- характеристика.

До закінчення судового слідства клопотань від учасників процесу, у тому числі і від державного обвинувача про збір, перевірку чи витребування додаткових доказів крім уже тих, що заявлялися, не надійшло.

Суд обмежений у праві збору доказів вини обвинуваченого за власною ініціативою та, залишаючись об`єктивним і неупердженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав розглянути кримінальне провадження і постановити відповідне рішення. Суди при розгляді кримінальних справ не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержавних незаконним шляхом, а також припущеннях. Усі сумніви доведеності вини особи, мають тлумачитися на її користь.

Оцінюючі зібрані докази по кримінальному провадженні в їх сукупності в результаті повного всебічного та об`єктивного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, особою зазначеною в ч. 2 ст. 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби).

В якості обставин, що пом`якшують відповідальність відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують відповідальність відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе при призначенні йому покарання не пов`язаного з позбавленням волі із застосуванням положень ст. 75 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання за ч. 4 ст. 407 КК України в вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши відносно нього іспитовий термін на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Соснівський районний суд м. Черкаси.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку, на підставі п. 6 ст. 376 КПК України, вручити негайно після його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1