Дата документу Справа № 331/760/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 331/760/19 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/219/19 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула 6 березня 2019року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18 лютого 2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився м.Запоріжжя, без місця реєстрації, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.258 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення № 0000012, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України за наступних обставин.

Так, в невстановлений період часу, але не пізніше 14.02.2019 року на території міста Запоріжжя та Запорізького району громадянин України ОСОБА_8 , на тлі скасування 11.10.2018 року Священним синодом Константинопольського патріархату рішення щодо підпорядкування Київської митрополії Московському патріархату та створення 15.12.2018 року на території України помісної православної церкви, що закріплено 05.01.2019 року внаслідок надання патріархом Константинопольським Варфоломієм томосу щодо автокефалії Православної церкви України, вступив у змову із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та невстановленими органом досудового розслідування особами, на скоєння підпалу на території міста Запоріжжя релігійної споруди Української Православної Церкви Московського Патріархату, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту і міжнародного ускладнення.

14 лютого 2019 року в період часу приблизно з 15 до 17 години ОСОБА_8 , діючи разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , на виконання спільного злочинного умислу, підшукали серед релігійних споруд Української Православної Церкви Московського Патріархату на території міста Запоріжжя храм «Апостола Іоанна Богослова», й знаходячись за адресою його розташування АДРЕСА_2 , визначили на місцевості ділянки найбільш ефективного здійснення підпалу храму та шляхи прихованого підходу та відходу під час здійснення злочину.

Близько 03 години ранку 16.02.2019 ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 , діючи під загальним керівництвом ОСОБА_8 та невстановлених осіб, прибув до місця знаходження храму «Апостола Іоанна Богослова» Української Православної Церкви Московського Патріархату за адресою: АДРЕСА_2 , де з використанням паливно-мастильних матеріалів здійснив підпал будівлі релігійної споруди.

Органом досудового розслідування встановлена наявність достатніх доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України.

16.02.2019 року о 09 годині 58 хвилин ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

16.02.2019 року о 19-15 годині ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України.

18.02.2019 року о 14-00 годині підозрюваному ОСОБА_8 вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, якими обґрунтовується необхідність запобіжного заходу.

Старший слідчий в ОВС 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 по кримінальному провадженню № 0000012 за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України. Своє клопотання обґрунтовуючи тим, що для забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 , з метою уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, необхідно обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, слідчий суддя вважав встановленим і доведеним наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 вказаного кримінального правопорушення, та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що в сукупності унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою, немотивованою, такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Зазначає, що висновок суду щодо обґрунтованої підозри суперечить матеріалам провадження. Так, згідно повідомленої ОСОБА_8 підозри обвинувачення стверджує, що він діяв нібито у стані попередньої змови з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , однак на підтвердження такої змови сторона обвинувачення не надала жодного достовірного та беззаперечного доказу. Натомість обвинувачення стверджує, що така змова мала місце при невстановлених обставинах не пізніше 14.02.2019 року. Саме по собі таке твердження в тексті повідомлення про підозру жодним чином не доводить наявність змови. Окрім того, обвинувачення у повідомленні про підозру стверджує про вчинення підозрюваними закінченого злочину у вигляді підпалу релігійної споруди. Натомість жоден з матеріалів провадження не містить доказів того, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вчинили такий підпал. Наявні в матеріалах справи протоколи оглядів не містять жодного посилання на будь-які дійсні сліди підпалу, не містять посилання або вказівок на будь-які пошкодження релігійної споруди - не має ані слідів пошкодження вогнем будівлі, немає ані слідів застосування на поверхні будівлі горючих матеріалів з метою їх подальшого підпалу. Відповідно теза повідомлення про підозру про вчинений підпал та такі твердження у клопотання слідчого є безпідставними, такими, що не відповідають матеріалам провадження. Зазначене свідчить про необґрунтованість підозри, що є безумовною підставою для відмови в застосуванні запобіжного заходу. Вказує, що посилання слідчого судді в ухвалі на наявність ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України, є формальними і такими, що не підтверджені матеріалами справи. Так, ОСОБА_8 має дружину, з якою тривалий час мешкає в постійному місці проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а відсутність офіційного працевлаштування не може бути пов`язане з намірами ухилиться від слідства та суду, незаконно впливати на свідків або іншим чином перешкоджати провадженню. На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

Позиції учасників судового провадження.

Адвокат ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Прокурор висловив незгоду із доводами та вимогами апелянта.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

В силу ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність передбачених ст. 177 КПК України та зазначених у клопотанні підстав для застосування відносно ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу.

Для з`ясування зазначених обставин судом вивчено матеріали справи, вислухано з цього приводу думку сторін кримінального провадження.

Так, за матеріалами провадження, 16 лютого 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 внесені відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. ст. 258 КК України.

16 лютого 2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. ст. 258 КК України.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні терористичного акту, тобто вчинення підпалу, який створював небезпеку заподіяння значної майнової шкоди чи настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту і міжнародного ускладнення, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Судове рішення про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлено з дотриманням вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Слідчий суддя дійшов обгрунтованого й правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахувавши при цьому: наявність обгрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 258 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати встановленню істини у справі.

При цьому слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив у сукупності всі обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258 КК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги сторони захисту про необґрунтованість підозри, яку пред`явлено ОСОБА_8 , то слід зазначити, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань (а.п. 4-5), протоколом огляду від 16 лютого 2019 року (а.п. 10-15), протоколом допиту свідка ОСОБА_12 (а.п.19-22), протоколом допиту свідка ОСОБА_13 (а.п.23-25), протоколом обшуку від 16.02.2019 року (а.п. 26-30), протоколом допиту свідка ОСОБА_14 (а.п. 35-36), протоколом огляду від 18.02.2019 року (а.п. 37-42) та іншими матеріалами кримінального провадження.

Докази на підставі яких зроблено висновок про обґрунтованість підозри є на даному етапі достатніми, під час перегляду ухвали слідчого судді в апеляційному порядку та при перевірці доводів апеляційної скарги не встановлено, що вони отримані з порушенням встановленого законом порядку чи не передбаченими способами, вони також підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню та мають значення при прийнятті рішення про можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, слід зазначити, що при встановленні факту наявності чи відсутності обґрунтованої підозри слідчий суддя керується не тільки положеннями національного кримінального процесуального законодавства, а враховує й практику з цього питання Європейського суду з прав людини (ч.5 ст. 9 КПК України), яка відображена в рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також в рішенні у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, згідно з якою вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В інших рішеннях «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Згідно з правовою позицію, яка закріплена у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення від 28 жовтня 1994 року), факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Отже, судова колегія зауважує, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а надані докази на даному етапі слідства переконують судову колегію у наявності обґрунтованих підстав вважати висунуту підозру небезпідставною.

Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, не обґрунтування слідчим суддею своїх висновків щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, як на підставу скасування судового рішення колегія суддів до уваги не бере.

Судова колегія встановила наявність підстав вважати, що певні ризики щодо негативної процесуальної поведінки підозрюваного існують.

Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя в сукупності із фактичними обставинами, які розслідуються у даному провадженні, враховував тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, серйозність висунутої підозри поряд із не працевлаштованістю, у зв`язку з чим відсутнє стабільне джерело доходу та не має місця реєстрації, вірно прийшов до висновку про наявність ризиків у вигляді переховування, знищення речей чи документів, що мають значення для справи, незаконного впливу на свідків.

А документально підтверджена обставина родинного зв`язку ОСОБА_8 не переконують судову колегію у протилежному.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.

Враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 258 КК України, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про необхідність та можливість застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою є обгрунтований та відповідає вимогам закону.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно та в повній мірі дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді та задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18 лютого 2019 року про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3