Справа № 308/2676/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши клопотання слідчої ОСОБА_4 , погоджене прокурором ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні за № 00000297 від 04.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чоп, Ужгородського району, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, не працюючого, не одруженого, з повною середньою освітою, -

В С Т А Н О В И В:

З клопотання та доданих до нього матеріалів встановлено, що відділом розслідування злочинів, скоєних проти життя і здоров`я особи, слідчого управління ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2018 року за №00000297.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , починаючи з початку грудня 2018 року, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи незаконність та протиправність своїх дій вступив в організованому стійку злочинну групу. ОСОБА_9 як член організованої групи, згідно розробленого плану та розподілу ролей, діючи як виконавець, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, за вказівками організатора злочинної групи ОСОБА_10 безпосередньо займався зберіганням з метою збуту та збутом психотропних речовин - метамфетаміну та наркотичного засобу канабісу, переносив їх до місць визначених організатором злочинної групи ОСОБА_10 та збував їх особам, що схильні до їх вживання, або які були визначені організатором та іншими членами групи, при цьому збував їх у такій кількості, яку йому доводив організатор, а отримані грошові від їх реалізації передавав організатору, а остання у винагороду залишала йому частину та дозволяла вжити частину наркотичного засобу або психотропної речовини, забезпечував таким чином безперервність незаконної діяльності інших членів групи зі збуту наркотичних засобів і психотропних речовин, дотримуючись при цьому правил поведінки при зустрічах із іншими членами групи та покупцями заборонених речовин, з метою не викриття їх незаконної діяльності для досягнення єдиного злочинного результату з незаконного збагачення. Після отримання кристалічних речовин ОСОБА_7 , на досягнення єдиного злочинного плану згідно розподілених функцій в складі організованої злочинної групи за попередньою змовою із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 , діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно, з метою збуту, зберігав кристалічні речовини, білого кольору, при собі. В подальшому у порушення вимог законодавства, ОСОБА_7 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свої дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, 23.01.2019, близько 17.10 год., знаходячись на подвір`ї дворогосподарства в АДРЕСА_2 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_10 , в ході проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кристалічна речовини, білого кольору, яка згідно висновку №6/133 від 30.01.2019 в своєму складі містить психотропну речовин, обіг якої обмежено метамфетамін. Маса кристалічної речовини білого кольору становить 0,04028 г містить 50,57 ваг. % - 0,02037 г метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу).

08.03.2019 о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_7 затримано за підозрою у вчиненні злочину, та 09.03.2019 ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України.

Клопотання слідчий та прокурор мотивують тим, що оголошена ОСОБА_7 підозра у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовується здобутими в ході досудового слідства доказами. Необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обумовлена необхідністю запобігти ризикам вчинення ним спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків злочину, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказані ризики сторона обвинувачення обґрунтовує вагомістю доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, тяжкістю покарання, яке йому загрожує, оскільки санкція статті Кримінального кодексу, що йому інкримінується, передбачає позбавлення волі на строк від 9 до 12 років. Крім цього, перебуваючи на свободі, ОСОБА_7 може незаконно впливати на інших членів організованого злочинного угруповання, а також свідків злочину. Оскільки ОСОБА_7 підозрюється у систематичному та тривалому у часі збуті наркотичних засобів та психотропних речовин у складі ретельно зорганізованої групи із значним обсягом поставки та збуту наркотичних засобі та психотропних речовин, а також широким колом осіб, що придбавали наркотики, збагачувалася від вказаної злочинної діяльності та інших джерел доходу не має, що дає підстави стверджувати, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може і в подальшому продовжити злочинну діяльність.

Враховуючи наведені у клопотанні доводи, сторона обвинувачення просить суд обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та враховуючи наявні ризики і суспільну небезпечність злочину, у вчинені якого підозрюється, обґрунтовує недоцільність обрання більш м`якого запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор та слідчі клопотання підтримали, з підстав зазначених в ньому, просили його задовольнити. Додатково вказували на обґрунтованість підозри, яка підтверджується зібраним на даний час доказами, зокрема і матеріалами НСРД, які долучені до матеріалів клопотання, та які є достатніми для оголошення підозри.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти поданого клопотання, просили відмовити у його задоволенні., застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на те, що підозра базується на припущеннях, ризиків стороною обвинувачення не доведено, жодного доводу на існування повідомлених ризиків не зазначено, кірм того, просять врахувати, що підозрюваний проживає з матір`ю похилого віку, яка хворіє та потребує постійної сторонньої допомоги.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Так, в ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що 04.12.2018 розпочато досудове за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області за № 00000297.

08.03.2019 склад злочину у даному кримінальному провадженні перекваліфіковано із ч. 2 ст. 307 КК України на ч. 3 ст. 307 КК України із кваліфікуючою ознакою вчинення дій, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України організованою групою.

08.03.2019 о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_7 затриманий за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

09.03.2019 ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України взяття під варту як запобіжний захід може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд доходить висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність гр. ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, про яке йдеться в клопотанні. Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними (зокрема, повідомленні про підозру ОСОБА_7 від 09.03.2019, протоколі затримання від 08.03.2019, розсекреченими матеріалами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, висновком експерта № 6/129 від 30.01.2019, копією протоколу обшуку), які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

Разом з цим, слідчий суддя, зауважує, що обґрунтованість підозри не констатує беззаперечного факту доведеності винуватості особи, а лише вказує на достатність інформації для її існування.

Посилання сторони захисту на те, що додані матеріали до клопотання є недопустимими та неналежним з тих підстав, що не долучено ухвал слідчого судді, в межах даного удового розгляду не досліджується, та оцінка з такої точки зору не надається, оскільки всі матеріали сторонам відкриваються на відповідній стадії кримінального провадження. На даний час слідчий суддя оцінює докази, долучені до матеріалів кримінального провадження з точки зору їх достатності для існування обґрунтованості підозри щодо причетності особи до інкримінованого діяння.

Водночас, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема, враховує, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, згідно зі ст. 12 КК України, віднесене до категорії особливо тяжких, а саме, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Крім того, наявність та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначає слідчий та прокурор, слідчий суддя вважає доведеними з підстав, наведених у клопотанні. Зокрема, враховуючи стадію кримінального провадження, та, міру покарання, яке загрожує підозрюваному, в разі доведення його вини, існує великий ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, та, суд оцінює як такий що існує та доведений ризик незаконного впливу на свідків в даному провадженні, на що вказує суть повідомленої підозри та повідомлені досудовим розслідуванням обставини, зокрема, що в якості свідків можуть бути і наркозалежні особи, яким здійснювався збут наркотичних речовин членами організованої групи, в тому числі і ОСОБА_7 . Враховуючи спосіб життя підозрюваного, відсутність постійного джерела доходу та місця роботи, що додатково свідчить про існування ризиків продовжити злочинну діяльність та впливати на свідків і інших осіб, тобто, існує високий ризик того, що перебуваючи на волі, останній може вчинити новий злочин або продовжити злочин, у вчиненні якого підозрюється. Крім того, суд оцінює як такий, що наявний ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, незаконно впливати на інших членів організованого злочинного угрупування, причетність яких до злочину на даній стадії з`ясовується та, яких ще не встановлено, та, перебуваючи на волі, підозрюваний може знищити або приховати сліди вчинення злочину.

Оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину в складі злочинної організованої групи, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, у систематичному та тривалому у часі збуті наркотичних засобів та психотропних речовин у складі ретельно зорганізованої групи із значним обсягом поставки та збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, а також широким колом осіб, що придбавали наркотики, збагачувалася від вказаної злочинної діяльності, враховуючи наявні ризики, існування яких доведено, слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу у даному випадку не забезпечить потреби досудового розслідування на даному етапі, та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваної. В зв`язку з чим клопотання сторони захисту про застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у вигляді домашнього арешту, задоволенню не підлягає.

В силу п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України, до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Будь-яких підстав, які б унеможливлювали застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено та сторонами не наведено.

В зв`язку з наведеним, слідчий суддя, враховуючи дані, що характеризують особу підозрюваного, той факт, що вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та низки об`єктивних обставин, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає за доцільне, з урахуванням виключних обставин, клопотання слідчого задовольнити.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Дана норма визначає, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Так, для того щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України слідчий суддя враховує як характер кримінального правопорушення у якому підозрюється особа, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваного, та вважає, що в даному випадку має місце виключний випадок і застава в максимальному розмірі передбаченому ч.5 ст. 182 КПК України, не в повній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, оскільки розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб в особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, і вважає за необхідне визначити її у розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 768400 (сімсот шістдесят вісім тисяч чотириста) гривень 00 коп., оскільки, на думку слідчого судді, саме такий розмір буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

У разі внесення застави, на ОСОБА_7 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слід покласти відповідні обов`язки.

Крім цього, слідчий суддя зауважує, що згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182,183, 186, 193, 194, 196, 197, 198, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чоп, Ужгородського району, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, не працюючого, не одруженого, з повною середньою освітою, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в державній установі Закарпатській УВП № 9 - до 03 травня 2019 року.

Строк затримання ОСОБА_7 рахувати з 20 год. 00 хв. 08 березня 2019 року.

Строк дії ухвали про тримання під вартою встановити до 03.05.2019 року.

На підставі ч. 3 ст. 183, ч. 5 ст. 182 КПК України, визначити ОСОБА_7 заставу в розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 768400 (сімсот шістдесят вісім тисяч чотириста) гривень 00 коп. (400 х 1921).

Підозрюваний або інша фізична чи юридична особа (заставодавець) мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному цією ухвалою, на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Закарпатській області та надати суду документ, що підтверджує таке внесення.

В разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_7 покласти, в порядку ч.5 ст.194 КПК України, такі обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає м. Чоп, Ужгородського району, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 03 травня 2019 року включно.

У разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального управління ДСА України в Закарпатській області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі Закарпатської УВП № 9.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Закарпатської УВП № 9 негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти, про що повідомити Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, в порядку ч.5 ст.194 КПК України.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_7 , захиснику та прокурору.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1

Повний текст ухвали буде виготовлено та оголошено 11.03.2019