У Х В А Л А
10.12.2018 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ;
із участю: - секретаря ОСОБА_2 ,
- прокурора ОСОБА_3 ,
- потерпілої ОСОБА_4 ,
- представника потерпілої ОСОБА_5 ,
- обвинуваченого ОСОБА_6 ,
- захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003637 від 03.11.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.119, ч.1 ст.146, ч.1 ст.186 КК України,
ВСТАНОВИВ :
В судове засідання наразі не з`явились значна частина свідків, з метою виклику для допиту яких прокурор просив суд оголосити перерву в судовому засіданні. Також прокурор зазначив про необхідність продовження запобіжного заходу у виді триманя під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , раніше продовжений строк якого закінчується 16.12.2018 року, посилаючись на обставини того, що раніше визначені ризики щодо можливості останнього переховуватись від суду або вчинити інші кримінальні правопорушення, протиправно впливати на інших учасників провадження та свідків, не зникли досі та не зменшились, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів середньої тяжкості за обтяжуючих відповідальність обставин, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки за місцем його проживання, він безпосередньо обізнаний з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні.
Потерпіла ОСОБА_4 підтримала думку прокурора з вказаних питань, зауваживши на системність та незначний проміжок часу між подіями злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 в рамках даного крмінального провадження.
Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 не заперечували проти оголошення перерви в судовому засіданні задля повторного виклику свідків. Заперечили щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, вважаючи, що прокурором не доведені заявлені ним попередні ризики та не наведено нові. Послались на наявність у обвинуваченого постійного місця роботи та місця постійного проживання, за яким він характеризується позитивно, просили відмовити у продовженні чинного запобіжного заходу та змінити його ОСОБА_6 на цілодобовий домашній арешт.
Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за їх викликом в судове засідання не з`явились, попередньо кожен подали письмові заяви щодо проведення судового розгляду без їх участі.
Заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали судового провадження, суд доходить наступного.
У відповідності до вимог ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
На виконання вказаного обов`язку розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, строк якого спливає 16.12.2018 року та в межах якого відсутня можливість закінчення судового розгляду, суд вважає, що застосований щодо ОСОБА_6 під час досудового розслідування згідно ухвали слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 13.02.2018 року та послідовно продовжуваний, востаннє ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18.10.2018 року запобіжний захід у виді тримання під вартою підлягає продовженню, виходячи з необхідності уникнення ризиків, визначених статтею 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також з урахуванням необхідності забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.
Так, будь-яких об`єктивних відомостей про зменшення чи відсутність ризиків, визначених статтею 177 КПК України, для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
Суд не приймає до уваги доводи сторони захисту щодо недоведеності прокурором існування заявлених ним різиків, оскільки з врахованням вимог ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_6 , його віку, характеру та обсягу висунутого звинувачення, грунтовність якого наразі ніким не заперечена та визнана власне стороною захисту, тяжкість покарання, що загрожує в разі визнання його винуватим, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками, на які вказано прокурором, ризики визначаются тим, що обвинувачений ОСОБА_6 з метою уникнення притягнення його до кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень проти основних прав та свобод людини, що законом, у тому числі міжнародним, визначаються найвищими цінностями, надто за обставин, які обтяжують покарання, а саме щодо вчинення злочину повторно та особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, може переховуватись від суду, а перебуваючи на волі за відсутності міцних соціальних зв`язків та особистого самоконтролю стосовно наслідків вживання алкогольних напоїв може вчиняти інші злочини, а також з огляду на особисту обізнаність із свідками, включно щодо місця їх проживання, може протиправно впливати на останніх, відповідний прояв чого стосовно погроз фізичною розправою малолітнім особам встановлено ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 13.02.2018 року при вирішенні питання обрання запобіжного заходу та додатково підтверджено в судовому засіданні особистими поясненнями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
З урахуванням наведеного судом визнається, що доводи сторони захисту не доводять можливості запобігання заявленим прокурором ризикам в умовах домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_6 , а тому з огляду на невстановлення виключних обставин щодо неможливості застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не вбачає достовірних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобіганню цим ризикам та належному виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків, визначаючи виправданим продовження дії застосованого виняткового запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки наявний більш вагомий суспільний інтерес у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування обвинуваченого від суду, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до особистої свободи, становлячи достатні підстави його продовження строком на 60 днів з урахуванням потреб проведення судового розгляду.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 178, 181, 325, 331 КПК України, суд -
УХВАЛИВ :
Оголосити перерву в судовому засіданні до 11 годин 30 хвилин 21.01.2019 року із викликом учасників провадження та решти свідків.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 13.02.2018 року, продовжити строком на 60 днів, тобто до 07.02.2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1