Справа № 137/2120/18
Провадження №1-кп/149/49/19
Номер рядка звіту 310
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

13.03.2019 Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000287 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Шолоховський м. Біла Калитва Ростовської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, гр. України, освіта повна загальна середня, працюючого у ФОП « ОСОБА_5 » на посаді водія, неодруженого, раніше не судимого,
за ч. 4 ст. 358 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 14.11.2017 року о 22:50 год. в м. Запоріжжі Хортицького району по вул. Василя Стуса, керував автомобілем «RENAULT PREMIUM» державний номерний знак НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, серії БР № 228571, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Надалі у ОСОБА_4 було вилучено посвідчення водія серії номер НОМЕР_2 та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_3 , який дійсний протягом трьох місяців з дня його видачі. Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11.12.2017 року ОСОБА_4 визнано винним в скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами. Однак, ОСОБА_4 будучи присутнім на судових засіданнях та належним чином ознайомлений із постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11.12.2017 року по справі №337/4657/17, що набрала законної сили 22.12.2017 року, з метою отримання та використання офіційного документу, який би надавав право на керування транспортним засобом, діючи з прямим умислом направленим на скоєння злочину спрямованого на використання завідомо підробленого документа, при невстановлених в ході слідства обставини, у грудні 2017 року, отримав від невстановленої особи посвідчення водія серії НОМЕР_4 видане ДАІ МВС-УВС м. Запоріжжя від 08.11.2000 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке відповідно до висновку експерта № 381 від 16.11.2018 року не відповідає зразкам, що знаходяться в офіційному обігу України.
У подальшому 03.11.2018 року о 05:30 год. ОСОБА_4 керуючи автомобілем «RENAULT PREMIUM» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Б. Хмельницького в смт. Літин Вінницької області, допустив порушення ПДР України, внаслідок чого був зупинений працівниками Управління патрульної поліції Вінницької області ДПП, в складі екіпажу «Юнкер-1020». На вимогу працівників поліції пред`явити документи на право керування транспортним засобам, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом направленим на скоєння злочину спрямованого на використання завідомо підробленого документа, достовірно знаючи, що надає для перевірки документ, який містить завідомо неправдиві відомості, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, доводячи свої злочинні наміри до кінця, надав працівникам поліції посвідчення водія серії НОМЕР_4 , форма та зразки якого не відповідають формі та зразкам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 47 від 31.01.1992 року «Про затвердження зразків національних та міжнародного посвідчень водіїв і документів, необхідних для реєстрації транспортних засобів», таким самим використавши завідомо підроблений документ.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Свою вину у скоєнні злочину визнає повністю, та просить суд не застосовувати відносно нього сувору міру покарання.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, під час досудового слідства та судового розгляду, його вина у вчиненні злочину доведена доказами, добутими в установленому законом порядку в ході досудового слідства, які за заявою обвинуваченого, крім показів його самого, матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого та матеріалів щодо судових витрат речових доказів, в судовому засіданні не досліджувались, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Суд з`ясувавши, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, роз`яснює положення Закону про те, що у випадку розгляду справи у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку. Враховуючи заяву обвинуваченого, який визнає свою вину та просить обмежитись його допитом, думку прокурора Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , суд вирішив застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, його позитивну характеристику за місцем роботи та місцем проживання, відношення до подій що відбулися та їх наслідків, його вік.

Токмацький районний відділ філії державної установи "Центр пробації" в Запорізькій області, суду надав досудову доповідь, відповідно до якої, характеризуючи особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
Злочин, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Обставини, що пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

З урахуванням наведеного суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе з призначенням йому покарання у виді штрафу в дохід держави. Саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Витрати за проведення експертизи підлягають стягненню із обвинуваченого в дохід держави.

Цивільний позов не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, в тому числі запобіжній захід не обирався, та підстав для їх обрання не має.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374-376, 394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення судово-технічної експертизи в сумі 2860,00 грн. на користь держави.
Речовий доказ по справі посвідчення водія серії номер НОМЕР_4 видане ДАІ МВС-УВС м. Запоріжжя від 08.11.2000 року на ім`я ОСОБА_4 та СD - диск типу DVD-R, марки «Verbatim» об`ємом 4.7 GB із відеозаписами виконаних з нагрудної камери поліцейського Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП та відео-реєстратора із службового автомобіля «Юнкер-1020» залишити при матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1