Справа №705/1380/18
1-кп/705/538/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2018 року місто Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області

під головуванням судді ОСОБА_1

з участю
секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Умані Черкаської області в режимі відео конференції між судом та ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92)» кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Танське Уманського району Черкаської області, українця, громадянина України, не одруженого, непрацюючого, з середньою освітою, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 серпня 2017 року до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Згідно ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 5 грудня 2017 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого (в режимі відеоконференцї) ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
03.04.2018 року до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з Уманської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором 27.03.2018 року, у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. З обвинувальний актом надійшла угода про визнання винуватості від 06.03.2018 року, укладена між прокурором Уманської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_3 з іншої сторони в присутності захисника ОСОБА_5 .

Згідно повідомленої ОСОБА_3 підозри, він в листопаді 2017 року, точний час, дату в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на території лісу, який розташований неподалік комплексу надання соціальних послуг бездомним, звільненим та залежним особам при управлінні праці Уманської міської ради, який розташований за адресою: Черкаська обл., Уманський р-н, с. Дмитрушки 2, вул. Петропавлівська, 59-а, на території колишньої військової частини, на ґрунті, виявив один металевий предмет сферичної форми, після чого, впевнившись, що даний предмет являється вибуховою речовиною, а саме бойовою частиною гранати, діючи умисно і цілеспрямовано, привласнив її, поклавши в кишеню куртки, тим самим придбав вибухову речовину, та став зберігати її, без передбаченого законом дозволу, за місцем свого тимчасового проживання - в комплексі надання соціальних послуг бездомним, звільненим та залежним особам при управлінні праці Уманської міської ради, який розташований за вищевказаною адресою.

04.01.2018 року о 17 год. 00 хв. в приміщені кафе, яке розташоване за адресою: Черкаська обл.. Уманський р-н., с. Дмитрушки, вул. Першотравнева, 50-а, ОСОБА_3 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду від 05.12.2017 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування покарання, призначеного вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.08.2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Під час затримання, було проведено особистий огляд ОСОБА_3 , в ході якого, в поліетиленовому пакеті, а саме в черевику, було виявлено та вилучено предмет циліндричної форми, зеленого кольору, який згідно висновку експерта № 5/3 від 11.01.2018, являється корпусом ручної наступальної осколкової гранати РГД-5, який споряджений конструктивно оформленим зарядом бризантної вибухової речовини нормальної потужності - тротилом масою 110-115 грамів, яка являється вибуховою речовиною, та яку ОСОБА_3 придбав, зберігав, носив, без передбаченого законом дозволу.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, як носіння, зберігання, придбання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

06 березня 2018 року між прокурором Уманської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №0000008, та підозрюваним ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України , було укладено угоду про визнання винуватості за участю захисника адвоката ОСОБА_5 ..

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст.263 КК України. Підозрюваний зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, припинити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом зброї вибухових речовин та боєприпасів. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді 3 років позбавлення волі. Також сторони угоди домовились на підставі ст.71 ч.4 КК України, до призначеного покарання, повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.08.2017 р. у вигляді 1 місяця позбавлення волі, та остаточно до відбуття призначити покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Підготовче судове засідання у справі було призначене на 7 травня 2018 року. В подальшому підготовчі судові засідання неодноразово відкладались у зв`язку з зайнятістю головуючого при розгляді іншої справи, перебуванням головуючого на лікарняному, відсутністю технічної можливості провести судове засідання в режимі відеоконференції та у зв`язку з незабезпеченням установи виконання покарань явки ОСОБА_3 для участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні 3 грудня 2018 року просив угоду затвердити, вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та однак при досягненні домовленостей з приводу міри покарання була допущена описка, і замість часткового приєднання покарання за попереднім вироком, було зазначено, що сторони домовились повністю приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком. Просив це врахувати при затвердженні угоди. Також, пояснив, чому дії ОСОБА_3 були кваліфіковані як такі, що стосуються вибухової речовини, а не бойового припасу. Зазначив, що сам по собі корпус гранати з вибуховою речовиною без засобу підриву не є бойовим припасом.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити, зазначив, що угода була укладена добровільно.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтримала позицію свого підзахисного.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є тяжким.

Згідно ч. 2 ст.474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

У статті 472 КПК України передбачено вимоги до угоди про визнання винуватості. Зокрема, як вказано в цій статті, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчинені кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Відповідно до ч. 7 ст.474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.

З дослідження змісту поданої суду для затвердження угоди про визнання винуватості слідує, що умови угоди суперечать вимогам КК України та чинного законодавства України.

Зокрема, зі сформульованої в угоді підозри не вбачається, чому дії ОСОБА_3 кваліфіковані як носіння, зберігання, придбання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу. З тексту підозри вбачається, що у підозрюваного було вилучено корпус ручної наступальної гранати РГД-5, споряджений вибуховою речовиною. Тобто, йде мова про бойовий припас, споряджений вибуховою речовиною, а не саму вибухову речовину. Жодних посилань у тексті підозри на те, що корпус гранати з вибуховою речовиною не являється бойовим припасом, з тих чи інших підстав, немає.

Крім того, умови угоди з приводу узгодженої міри покарання суперечать вимогам КК України. В угоді вказано, що сторонами узгоджене покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді 3 років позбавлення волі, та повне приєднання на підставі ч.4 ст.71 КК України до призначеного покарання невідбутого покарання за вироком від 10 серпня 2017 року покарання у виді 1 місяця позбавлення волі. Проте, з угоди вбачається, що 10 серпня 2017 року вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області було призначене покарання у виді 3 років позбавлення волі, на виконання якого ОСОБА_3 був затриманий 4 січня 2018 року. Тобто, на час укладення угоди 6 березня 2018 року невідбуте покарання за попереднім вироком не могло становити 1 місяць позбавлення волі.

Суд самостійно не може змінювати узгоджене сторонами кримінального провадження кримінальне покарання, так як суд не являється стороною угоди і виходить виключно з тих положень, які викладені в угоді.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 в частині кваліфікації його дій та обумовленої міри покарання не відповідають вимогам КК України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для затвердження цієї угоди. У зв`язку із цим, суд вважає, що необхідно відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості. Оскільки угоду про визнання винуватості було укладено під час досудового розслідування, - обвинувальний акт та угода про визнання винуватості підлягають поверненню прокурору для продовження досудового розслідування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 314, 372, 472, 474 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Відмовити в затвердженні угоди від 6 березня 2018 року про визнання винуватості в кримінальному провадженні №0000008 від 04.01.2018 року відносно ОСОБА_3 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та повернути обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості прокурору Уманської місцевої прокуратури для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1