Справа № 296/4332/19
УХВАЛА

Іменем України

06 травня 2019 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області підполковника поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області підполковник поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , а саме: на грошові кошти в сумі 600 000 гривень готівкою; квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 20706281 (частка власності 1/2), позбавивши його права на відчуження та розпорядження цим майном.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вказує, що в провадженні СУ ГУ Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості щодо яких внесені до ЄРДР за №0000095 від 01.04.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що відповідно до наказу начальника управління охорони здоров`я Житомирської обласної державної адміністрації (далі Житомирської ОДА) № 181-ОС від 04.09.2018 ОСОБА_5 з 04.09.2018 призначено на посаду заступника начальника управління начальника відділу медицини катастроф та організації медичної допомоги населенню управління охорони здоров`я Житомирської ОДА.

Наказом начальника управління охорони здоров`я Житомирської ОДА №114-ОС від 12.07.2018, яким затверджено розподіл функціональних обов`язків між начальником управління охорони здоров`я облдержадміністрації та його заступниками, та посадової інструкції ОСОБА_5 на заступника начальника управління начальника відділу медицини катастроф та організації медичної допомоги населенню управління охорони здоров`я Житомирської ОДА ОСОБА_5 покладено виконання організаційно-розпорядчих функцій.

Відповідно до примітки 1 статті 364 Кримінального кодексу України, службовими особами є особи, які тимчасово або за спеціальним повноваженням в установах чи організаціях обіймають посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, а тому заступник начальника управління начальник відділу медицини катастроф та організації медичної допомоги населенню Житомирської обласної державної адміністрації ОСОБА_5 є службовою особою.

Крім того відповідно до примітки 2 статті 368, Кримінального кодексу України службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 368-2, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у пункті 1 примітки до статті 364 цього Кодексу, зокрема посади яких згідно із статтею 6 Закону України "Про державну службу" належать до категорії "Б", судді, прокурори і слідчі, а також інші, крім зазначених у пункті 3 примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць, а тому заступник начальника управління начальник відділу медицини катастроф та організації медичної допомоги населенню управління охорони здоров`я Житомирської ОДА ОСОБА_5 є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

ОСОБА_5 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи з прямим умислом, всупереч інтересам служби, зловживаючи своїм службовим становищем, з корисливих мотивів, одержав для себе неправомірну вигоду за вчинення ним в інтересах третьої особи дій з використанням свого службового становища за наступних обставин.

Так 01.04.2019 ОСОБА_6 , діючи в інтересах ОСОБА_7 , який є інвалідом ІІ групи у зв`язку із захворюванням пов`язаним з впливом аварії на ЧАЕС, прибув за адресою: м. Житомир, вул. Мала Бердичівська, 25, до управління охорони здоров`я Житомирської ОДА, де звернувся до заступника начальника управління начальника відділу медицини катастроф та організації медичної допомоги населенню управління охорони здоров`я Житомирської ОДА ОСОБА_5 .

У ході розмови, яка відбулася між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , останній повідомив, що його знайомий ОСОБА_7 має право на отримання І групи інвалідності та потребує здійснення належного лікування онкологічного захворювання, при цьому, надав ОСОБА_5 для ознайомлення медичні документи ОСОБА_7 .

Тоді ж, під час спілкування із ОСОБА_6 , у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на одержання неправомірної вигоди за вчинення в інтересах ОСОБА_7 дій, а саме за сприяння ОСОБА_7 у виготовленні необхідних медичних документів та у встановленні йому І групи інвалідності. При цьому ОСОБА_5 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, маючи злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди, розуміючи протиправний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, під час розмови з ОСОБА_6 повідомив, що він сприятиме ОСОБА_7 та вчинить відповідні дії в його інтересах, однак за це йому потрібно буде надати грошові кошти в сумі 10000 гривень,

Враховуючи тяжкий стан здоров`я ОСОБА_7 , ОСОБА_6 вимушений був погодитись на запропоновані умови, при цьому в той же день ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом і корисливим мотивом, спрямованим на отримання неправомірної вигоди, організував виготовлення відповідних медичних документів ОСОБА_7 у комунальній установі «Житомирський обласний онкологічний диспансер» Житомирської обласної ради.

Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією №1 08.04.2019 ОСОБА_7 було встановлено першу групу інвалідності безтерміново та видано відповідні документи.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на одержання неправомірної вигоди, заступник начальника управління начальник відділу медицини катастроф та організації медичної допомоги населенню управління охорони здоров`я Житомирської ОДА ОСОБА_5 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, 08.04.2019 близько 12 год. 00 хв., знаходячись у своєму службовому кабінеті №39 управління охорони здоров`я Житомирської ОДА, що за адресою: м. Житомир, вул. Мала Бердичівська, 25, діючи з прямим умислом та корисливих мотивів одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 10000 гривень за вчинення дій , пов`язаних із виготовленням документів ОСОБА_7 та встановлення йому I групи інвалідності.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

ОСОБА_5 09 квітня 2019 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Санкція статті 368 частини 3 Кримінального кодексу України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , передбачає конфіскацію майна винної особи.

У зв`язку з тим, що майно, яке належить підозрюваному може бути джерелом для забезпечення можливої конфіскації майна виникла необхідність у накладенні арешту на таке майно.

Відповідно до поданої ОСОБА_5 обов`язкової щорічної декларації за 2018 рік, наявної в Єдиному державному реєстрі декларацій, він володіє грошовими коштами в сумі 600 000 гривень готівкою. Крім того відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_5 має право власності на ? трьохкімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 20706281.

Посилаючись на те, що для забезпечення кримінального провадження, а саме можливої конфіскації майна як виду покарання, виникла необхідність у накладанні арешту на зазначене майно, яке на праві власності належить ОСОБА_5 , позбавивши останнього права на відчуження та розпорядження цим майном.

В судове засідання слідчий не з`явився.

Відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності -також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання наданні органом досудового розслідування, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України (ч.4 ст.170 КПК України).

Вимоги до клопотання слідчого, прокурора про арешт майна визначені приписами ч.2 ст.171 КПК України.

Так, зокрема, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_5 на праві приватної власності на підставі договору довічного утримання належить 1/2 трьохкімнатної квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на вказану трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_3 накладено заборону щодо відчуження нерухомого майна, підставою обтяження є договір довічного утримання.

Як визначено приписами ч.ч.1,2 ст.754 ЦК України набувач не має права до смерті відчужувача продавати, дарувати, міняти майно, передане за договором довічного утримання (догляду), укладати щодо нього договір застави, передавати його у власність іншій особі на підставі іншого правочину. На майно, передане набувачу за договором довічного утримання (догляду), не може бути звернене стягнення протягом життя відчужувача.

Отже, враховуючи норми діючого законодавства та обставини справи, слід дійти висновку, що відносно нерухомого майна, про арешт якого просить слідчий, існує заборона щодо його відчуження, в тому числі і звернення стягнення, в зв`язку з чим клопотання слідчого в цій частині задоволенню не підлягає.

До клопотання слідчого, прокурора про арешт майна також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання (абз.2 ч.2 ст.171 КПК України).

Згідно ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого (ч.1 ст.92 КПК України).

Слідчий, звертаючись з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти в сумі 600000грн., не надав слідчому судді належних доказів (не довів), що на момент звернення з даним клопотанням підозрюваний ОСОБА_5 володіє грошовими коштами в зазначеній сумі.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для застосування заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст.170-173,309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області підполковника поліції ОСОБА_3 про арешт майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1