Ухвала
Іменем України

17 січня 2019 року
м. Київ
справа № 345/500/14-к
провадження № 51-2954 км 18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 серпня 2017 року у провадженні про заміну засудженому ОСОБА_6 покарання у виді штрафу іншим покаранням,
встановив:
До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшлакасаційна скарга прокурора на ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 серпня 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001491, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , такого, що згідно зі ст. 89 Кримінального кодексу України (далі КК) судимості не має,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини

За вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 лютого 2014 року ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.203-2 КК до покарання у виді штрафу в розмірі 170000 грн з конфіскацією всього грального обладнання.
Вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.
В апеляційному порядку вирок не оскаржувався і набрав законної сили 27 березня 2014 року.
20 квітня 2015 року ОСОБА_6 подав до суду заяву про розстрочку виплати штрафу у зв`язку з тим, що через свій майновий стан він не міг виплатити його в повному обсязі, оскільки не працює, має на утриманні неповнолітню дитину та вагітну дружину.
Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 8 червня 2015 року заяву ОСОБА_6 задоволено, розстрочено виплату штрафу в розмірі 170000 грн, який було призначеноза вироком Калуського міськрайонного суду від 25 лютого 2014 року, строком на один рік.
26 квітня 2017 року Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області направив до Галицького районного сектора з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання покарання та пробації розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили.
24 травня 2017 року захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області заяву про заміну покарання у виді штрафу на покарання у виді громадських робіт.
Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 червня 2017 року клопотання захисника задоволено, засудженому ОСОБА_6 замінено покарання у виді штрафу в розмірі 170000 грн, призначене за вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 лютого 2014 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-1 КК, а саме сплату частини несплаченого за вироком суду штрафу в розмірі 158064 грнна покарання у виді 240годин громадських робіт.
Суд мотивував своє рішення тим, ОСОБА_8 із призначеної вироком Калуського міськрайонного суду від 25 лютого 2014 року суми штрафу добровільно сплатив 11936 грн і її залишок становив158064 грн, у судовому засіданні він підтримав заяву захисника про заміну йому покарання у виді штрафу на покарання у виді громадських робіт та пояснив, що наразі перебуває у скрутному матеріальному становищі, не працює, майна, яке б можна було реалізувати для сплати штрафу, в нього немає, має на утриманні двох малолітніх дітей.
Апеляційний суд Івано-Франківської області ухвалою від 16 серпня 2017 року ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 червня 2017 року залишив без змін.
Касаційне провадження було відкрито судом та призначено до розгляду за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судамипершої та апеляційної інстанцій про заміну засудженому ОСОБА_6 покарання у виді штрафу іншим покаранням.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді справи судами першої та апеляційної інстанцій про заміну засудженому ОСОБА_6 покарання у виді штрафу іншим покаранням, порушує питання про скасування ухвали Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 червня 2017 року та ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 серпня 2017 року у зв`язку з їх незаконністю та необґрунтованістю, посилаючись на порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування вимог закону України про кримінальну відповідальність.
Від засудженого ОСОБА_6 надійшло клопотання про закриття провадження у справі, оскільки суди мали встановити, що судимість було погашено 28 березня 2016 року, і в силу ст. 49 КК його необхідно звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор вважала касаційну скаргу обґрунтованою і просила її задовольнити.

Мотиви Суду
Перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, Суд дійшов висновку, що касаційне провадження підлягає закриттю.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 23 листопада 2017 року відкрив касаційне провадженняза касаційною скаргою прокурора,який брав участь у розгляді справи судами першої та апеляційної інстанцій про заміну засудженому ОСОБА_6 покарання у виді штрафу іншим покаранням, на ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 серпня 2017 року.
Відповідно до вимог ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову в застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження та змісту оскаржуваних судових рішень, вони стосуються питань, пов`язаних з виконанням вироку, і постановлені відповідно до розділу VIII «Виконання судових рішень» КПК.
Частиною 5 ст. 539 КПК встановлено, що за наслідками розгляду клопотання суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку, однак касаційне оскарження такої ухвали не передбачено цією нормою закону.
Крім того, такі ухвали не є ухвалами суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, які зазначено в ч. 2 ст. 424 КПК, оскільки вони не охоплюються поняттям «судове провадження», визначення якого дано в п. 24 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу.
Отже, системний аналіз зазначених норм КПК вказує на те, що ухвали апеляційного суду, якими переглянуто ухвали місцевих судів та які постановлено в порядку виконання вироків, касаційному оскарженню не підлягають.
Така законодавча позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Зокрема, цей Суд у своєму Рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» зазначив, що спосіб, у який ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзастосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства, що відображається в положенні п. 8 ст. 129 Конституції України, згідно з яким передбачено право на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.
З огляду на викладене, беручи до уваги те, що касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч.2 ст. 424 КПК касаційне провадженнязакрити.
Керуючись ч. 2 ст. 424 КПК, Верховний Суд
постановив:
Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судами першої та апеляційної інстанцій про заміну засудженому ОСОБА_6 покарання у виді штрафу іншим покаранням,на ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 серпня 2017 року.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3