Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши клопотання захисника ОСОБА_5 про проведення повторної комісійної судово-медичної експертизи, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 31 грудня 2014 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арциз, Одеської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
в с т а н о в и в:

На розгляді у Дніпровському районному суді м. Києва на стадії судового слідства перебуває дане кримінальне провадження.

У судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_5 було заявлено клопотання про проведення повторної комісійної судово-медичної експертизи, оскільки виникають обґрунтовані сумніви у правильності висновку експерта №482/е, долученому до матеріалів кримінального провадження, так дослідження проводилися за тими ж самими медичними документами, зокрема довідки №46 від 18.02.2015 року, а огляд потерпілого ОСОБА_4 відбувся через 72 дні після події. Додатковими підтвердженнями цьому є те, що у підсумку висновку експерта №482/е від 16.03.2015 року вказано, що дані наданої медичної документації на ім`я гр. ОСОБА_4 свідчать про те, що на момент звернення за медичною допомогою 31.12.2014 року у нього нібито мало місце наступне тілесне ушкодження «забійна рана на слизовій верхньої губи справа», що суперечить відомостям викладених в медичних документах, які були використані експертом під час дослідження. Зазначене ушкодження є сумнівним, оскільки не підтверджується об`єктивними відомостями у відповідності до вимог п. 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор у судовому засіданні вказав, що клопотання адвоката є необґрунтованим і відсутні підстави для проведення повторної комісійної судово-медичної експертизи.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав думку прокурора.

Суд, заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Згідно ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.

Частиною 1 статті 242 КПК України регламентовано, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

У судовому засіданні встановлено, що потерпілий просить призначити проведення повторної комісійної судово-медичної експертизи через те, що наданий висновок є сумнівним з точки зору відповідності його вимогам нормативно-правових актів з питань проведення експертиз та методик проведення судових експертиз, а також у зв`язку з недотриманням експертом принципів об`єктивності і повноти дослідження.

В той же час, відповідно до висновку експерта №482/Е,: «дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідчить про те, що на момент звернення за медичною допомогою 31.12.2014 року о 13 год. 50 хв, у нього мало місце наступне тілесне ушкодження забійна рана на слизовій верхньої губи справа». Відповідно п.п.4.6 та 2.3.3 «Правил», вказане тілесне ушкодження, за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менше ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Крім того, 12.03.2015 року ОСОБА_4 був оглянутий у відділі судово-медичної експертизи потерпілих, звинувачених та інших осіб: на слизовій верхньої губи справа від серединної лінії косо-вертикально розташований рубець подовженої форми, ніжний синюшно-рожевий, втягнутий в центральній частині, щільний, спаяний з підлягаючими тканинами, розміром 2,3х0,3 см, слизова на навколо червоно-фіолетового кольору. Відмічає біль при пальпації тім`яно-скроневої ділянки справа.

За таких умов, на думку суду, дане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки не містить, у відповідності до ст. 332 КПК України, в собі відомостей передбачених ст. 242 КПК України, для з`ясування, яких саме обставин, що мають значення для цього кримінального провадження, необхідно спеціальні знання, оскільки саме до компетенції суду, а не експерта, належить питання оцінки доказів з точки зору їх належності та допустимості згідно положень ст. 94 КПК України, а саме за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення з урахуванням того, що жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Тобто, у даному випадку адвокатом сформовано клопотання без урахування положень ст.ст. 242, 332 КПК України, у зв`язку з чим воно, за своєю суттю є сумнівним, оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України), зокрема заявником не визначено підставу для проведення експертизи регламентовану ст. 242 КПК України, не враховано те, що повторна експертиза під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз) на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, а не з метою усунення певних сумнівів в учасників процесу, перевірки попередніх висновків експертів на дотримання законодавства при їх проведенні, тобто фактичної оцінки наявних у провадженні доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 332 КПК України, суд,

постановив:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про призначення у кримінальному провадженні №1-кп/755/358/18 (справа №755/12651/18-к), за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, повторної комісійної судово-медичної експертизи відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінально процесуального Кодексу України.

Суддя: