Справа № 676/3330/18
Провадження № 1-кп/676/83/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янці-Подільському кримінальне провадження, відомості про яке внесені 15 березня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000464, про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оринин Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, не одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч.1 ст.357 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Згідно із обвинувальним актом ОСОБА_7 обвинувачується за ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч.1 ст.357 КК України, у вчиненні кримінальних правопорушень з а наступних обставин.

Зокрема, 15 березня 2017 року в період часу з 7 год. 50 хв. до 12 год. 30 хв. під час проведення обшуку на території домоволодіння АДРЕСА_1 , відповідно до ухвали Кам`янець-Подільського міськрайонного суду №1-кс/676/308/17 від 14 березня 2017 року виявлено та вилучено в собачій будці бойову ручну осколкову оборонну гранату «Ф-1», яка складається з корпусу гранати та уніфікованого підривника типи «УЗРГМ-2», та яка відноситься до категорії боєприпасів і місить у своєму складі вибухові речовини; в гаражному приміщенні з правого боку на полиці виявлено та вилучено пістолет, виготовлений саморобним способом по типу одноствольних, гладкоствольних однозарядних пістолетів з діаметром каналу ствола зі сторони дульного зрізу 5,9 мм, в казенній частині 5,9 мм, пристосований для проведення пострілів довгими гвинтівковими спортивно-мисливськими набоями кільцевого запалення калібру 5,6 мм, який придатний для проведення пострілів і відноситься до вогнепальної зброї, та які ОСОБА_7 , не маючи відповідного передбаченого законом дозволу, в порушення п.2, п. 9 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року, п.1 Додатку 1 Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», відповідно до якого до видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, серед іншого, віднесено і вогнепальна зброя та боєприпаси до неї, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України №622 від 21 серпня 1998 року, упродовж невстановленого в ході досудового розслідування часу до 7 год. 50 хв. 15 березня 2017 року умисно незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу.

Крім цього, 15 березня 2017 року в період часу з 14 год. 10 хв. до 15 год. 30 хв. під час проведення обшуку садового будинку АДРЕСА_3 , відповідно до ухвали Кам`янець-Подільського міськрайонного суду №1-кс/676/308/17 від 14 березня 2017 року виявлено та вилучено в гаражному приміщенні на полиці вісімдесят три набої, які є боєприпасами до нарізної спортивно-мисливської вогнепальної зброї, з яких шістдесят чотири набої є довгими гвинтівковими цільовими набоями кільцевого запалення калібру 5,6 мм; дев`ятнадцять набоїв є довгими гвинтівковими спортивно-мисливськими набоями кільцевого запалення калібру 5,6 мм, виробництва торгівельної марки «Восток», які ОСОБА_7 , не маючи відповідного передбаченого законом дозволу, в порушення п.2, п. 9 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року, п.1 Додатку 1 Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», відповідно до якого до видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, серед іншого, віднесено і вогнепальна зброя та боєприпаси до неї, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України №622 від 21 серпня 1998 року, упродовж невстановленого в ході досудового розслідування часу до 14 год. 10 хв. 15 березня 2017 року умисно незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу.

Вищевказані дії кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України як незаконне зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Крім того, 15 березня 2017 року близько 12 год. 30 хв. в м. Кам`янці-Подільському ОСОБА_7 , біля хвіртки, що веде на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , слідчим слідчого відділення Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області майором поліції ОСОБА_8 зачитано текст ухвали слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду №1-кс/676/308/17 від 14 березня 2017 року про проведення обшуку в садовому будинку АДРЕСА_3 , що на праві власності належить ОСОБА_7 , та який розташований на території садового товариства «Зв`язківець» в с. Велика Слобідка Кам`янець-Подільського району. В цей час ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та нехтуючи суспільними правилами поведінки, виражаючи особисту зневагу до працівників правоохоронних органів та їх рішень, проявляючи неповагу до авторитету органів державної влади, діючи з метою пошкодження документа та перешкоджанню проведенню обшуку вирвав зазначену ухвалу з рук слідчого ОСОБА_8 та умисно пошкодив її, розірвавши на три частини, привівши офіційний документ у стан не придатний для його подальшого використання за цільовим призначенням.

Вищевказані дії кваліфіковані за ч.1 ст.357 КК України як умисне пошкодження офіційного документа.

Також ОСОБА_7 упродовж невстановленого в ході досудового розслідування часу, всупереч вимогам ч.2 ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», згідно із якою діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиці 1 Переліку на території України забороняється, умисно незаконно зберігав без мети збуту з метою власного вживання в поліетиленових пакетах на підлозі між дошками в приміщенні кімнати на третьому поверсі в садовому будинку АДРЕСА_3 , що на праві власності належить ОСОБА_7 , до 14 год. 10 хв. 15 березня 2017 року до виявлення та вилучення працівниками Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області під час проведення обшуку на підставі ухвали суду №1-кс/676/308/17 від 14 березня 2017 року, канабіс, масою 143,43 г в перерахунку на висушену речовину, обіг якої відповідно до Списку №1 Таблиці №1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМУ №770 від 6 травня 2000 року заборонено та розмір якого становить величину між верхньою межею невеликих розмірів та нижньою межею великих розмірів, зазначених у Таблиці 1 невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом МОЗ України №188 від 1 серпня 2000 року.

Зазначені вище дії кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України як незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні винуватість у вчиненні інкримінованих правопорушень не визнав та дав показання про те, що дійсно за місцем його реєстрації на території домоволодіння, власником якого є його батько, працівниками поліції 15 березня 2017 року було проведено обшук. В ході обшуку останніми було виявлено і вилучено боєприпаси та вогнепальну зброю, до зберігання яких він не причетний, а вважає, що вказані речі йому підкинули. Крім того, на дачі, яка належить його доньці, також працівники поліції виявили та вилучити патрони та канабіс, до зберігання яких він також не причетний. Дійсно в день проведення обшуку він вимагав надати йому копію ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, потягнув за копію, яка була під протоколом обшуку у «планшетці» слідчого, остання різко притиснула ухвалу рукою, у зв`язку з чим він випадково порвав її. Проте, зазначив що пошкодив ухвалу з необережності, умислу на її пошкодження не мав. Крім того, вважає, що обшук за місцем його реєстрації та садовому будинку його дочки було проведено незаконно. На порушеннях вимог закону, допущених працівниками поліції в ході обшуку, неправильності зазначених в ухвалі слідчого судді відомостей про власників приміщень, він наголошував слідчому та іншим працівникам поліції, проте вони залишились без реагування. Вважав, що кримінальне провадження відносно нього було сфальсифіковане працівниками поліції.

Сторона обвинувачення свій висновок щодо винуватості ОСОБА_7 в інкримінованих йому діяннях обґрунтувала сукупністю наступних доказів:

- Даними проведеного на підставі ухвали слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 березня 2017 року (т.2 а.м.к.п.12) обшуку, протокол обшуку від 15 березня 2017 року (т.2 а.м.к.п.13-17,18), фототаблиць до нього (т.2 а.м.к.п.19-28), згідно із яких за місце реєстрації ОСОБА_7 в будинку та господарських будівлях домоволодіння в АДРЕСА_1 , де були виявлені та вилучені наступні речі: саморобні пристрої для відстрілу набоїв, два предмети, схожі на пістолети, чотири аркуші із записами щодо дозволу на носіння зброї на ім`я ОСОБА_9 , 57 предметів, схожих на набої, патронташ із 21 предметами схожими на набої, предмет, схожий на набій із маркуванням «ЛО56В» «254-36», предмет, схожий на гранату Ф-1, 5 предметів, схожих на мисливські набої.

- Даними проведеного на підставі ухвали слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 березня 2017 року (т.2 а.м.к.п.12) обшуку, протоколу обшуку від 15 березня 2017 року (т.2 а.м.к.п.29-32,33), фототаблиць до нього (т.2 а.м.к.п.34-40), відеозапису факту його проведення (т.2 а.м.к.п.41), згідно із яких в садовому будинку в с. Велика Слобідка Кам`янець-Подільського району, який належить ОСОБА_7 , були виявлені та вилучені наступні речі: речовину рослинного походження, 83 предмети, схожі на набої, 1 предмет, схожий на відстріляну гільзу.

- Даними висновків експертів:

1) №23-В від 20 квітня 2017 року вибухотехнічної експертизи, згідно із якою наданий на експертизу предмет являвся бойовою ручною осколковою гранатою «Ф-1», яка складалася з корпуса гранати «Ф-1» та уніфікованого підривника типу «УЗРГМ-2», та яка відносилась до категорії боєприпаси і містила у своєму складі вибухові речовини, була придатна для здійснення вибуху (т.2 а.м.к.п.53-56, 57-59),

2) №60-Б від 18 травня 2017 року балістичної експертизи, відповідно до якої наданий на експертизу предмет, схожий на пістолет (упакування № НОМЕР_1 ) є вогнепальною зброєю, пістолетом виготовленим саморобним способом по типу одноствольних гладкоствольних однозарядних пістолетів, із діаметром каналу ствола з сторони дульного зрізу 5,9 мм, в казенній частині 5,9 мм, пристосований для проведення пострілів довгими гвинтівковими спортивно-мисливськими набоями кільцевого запалення калібру 5,6 мм (.22 Lr), який придатний для проведення пострілів (т.2 а.м.к.п.67-78,79-89).

3) №237-Д від 10 квітня 2017 року дактилоскопічної експертизи, із якої встановлено, що на поверхнях представленого на експертизу скляного стакану, виявленого та вилученого 15 березня 2017 року під час проведення обшуку домоволодіння по АДРЕСА_1 , слідів рук не виявлено (т.2 а.м.к.п.93-95).

4) №340 від 7 квітня 2017 року експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, відповідно до якої надана на експертизу речовина зеленого кольору рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 143, 43 г (т.2 а.м.к.п.166-168).

5) №30-Х від 18 квітня 2017 року експертизи холодної зброї, згідно із якою вилучений під час обшуку 15 березня 2017 року предмет до холодної зброї не відноситься, є палкою гумовою «ПР-М» виробництва НВО «Форт» МВС України, не призначений для нанесення тяжких тілесних ушкоджень та смертельних ушкоджень, призначений для активної самооборони співробітників правоохоронних органів під час масових порушень громадського порядку (т.2 а.м.к.п.170-172).

- Даними протоколу огляду від 11 квітня 2017 року, відповідно до якого слідчий СВ Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_10 оглянув частинку ділянки до та після проведення вибуху предмета, зовні схожого на гранату «Ф-1» (т.2 а.м.к.п.61-62);

- Постановою слідчого СВ Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 від 3 травня 2017 року, якою визнано речовими доказами 4 аркуша із записами щодо дозволу на носіння зброї на прізвище ОСОБА_9 , поліетиленовий пакет з безпечними уламками корпусу гранати «Ф-1» та підривник, скляний стакан, 6 конвертів з марлевими тампонами із змивами, квитанцією щодо зберігання вказаних речових доказів (т.2 а.м.к.п.100-101);

- Постановою слідчого СВ Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 від 16 червня 2017 року, якою визнано речовими доказами полімерний сейф-пакет №2945705 з 56 будівельно-монтажними набоями, 1 гільзою будівельно-монтажного набою, пакет від попереднього упакування, полімерний пакет №3200551 з 11 мисливськими набоями 12 калібру, 10 гільзами мисливських набоїв 12 калібру, патронташем, пакет від попереднього упакування, пакет №2945706 з 2 мисливськими набоями 16 калібру, одна гільза мисливського набою 12 калібру, пакет від попереднього упакування, пакет №2945707 із предметом схожим на набій із маркуванням «ЛО56В», «254-36», пакет від попереднього упакування, пакет №2945708 із 53 набоями калібру 5,6 мм, 30 гільзами і 28 кулями набоїв калібру 5,6 мм, пакет від попереднього упакування, пакет №2945710 із гільзою мисливського набою 16 калібру, спорядженого металевим зарядом та клейтухом, пакет від попереднього упакування, пакет №2199000 із пневматичним пістолетом «Lou» калібру 4,5 мм, пакет від попереднього упакування, пакет №2199001 з складовими частинами пневматичного пістолету «Lou» калібру 4,5 мм, пакет від попереднього упакування, пакет №3200550 із пістолетом виготовленим саморобним способом із діаметром каналу ствола зі сторони дульного зрізу 5,9 мм, в казенній частині 5,9 мм, пакет з марлевим тампоном, пакет від попереднього упакування (т.2 а.м.к.п.102-103);

- Постановою слідчого СВ Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 від 15 березня 2017 року, якою визнано речовими доказами 57 предметів, схожих на набої, патронташ з 21 предметом схожим на набої, гумову палицю чорного кольору, набій із маркуванням «ЛО56В», «254-36», предмет, схожий на гранату «Ф-1», 5 предметів схожих на мисливські набої, 2 предмети, схожі на пістолети, 83 предмети, схожі на набої, один предмет, схожий на відстріляну гільзу, 4 аркуша із записами щодо дозволу на носіння зброї на прізвище ОСОБА_9 , поліетиленовий пакет із речовиною рослинного походження (т.2 а.м.к.п.104);

- Постановою слідчого СВ Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 від 3 травня 2017 року, якою визнано речовими доказами канабіс масою 143,43 г (т.2 а.м.к.п.174).

- Даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 29 квітня 2017 року (т.2 а.м.к.п.128-129, 130), згідно із яким на підставі ухвали слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 28 квітня 2017 року слідчий вилучив із матеріалів кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000464, пошкоджену копію ухвали слідчого судді від 14 березня 2017 року про обшук домоволодіння по АДРЕСА_1 та садового будинку в с. Велика Слобідка Кам`янець-Подільського району.

- Показаннями свідків ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні зазначила, що на підставі ухвали слідчого судді спільно із працівниками сектору карного розшуку проводила обшуки помешкань (будинку та садового дачного будинку) ОСОБА_7 , а ході яких було виявлено боєприпаси, саморобну вогнепальну зброю та наркотичні засоби, а також підтвердила факт пошкодження ОСОБА_7 ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку.

- Даними показань свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які в судовому засідання підтвердили факт участі в якості понятих при проведення обшуків приміщень ОСОБА_7 , в ході яких були вилучені боєприпаси, вогнепальна зброя та речовину рослинного походження. Підтвердили факт пошкодження ОСОБА_7 ухвали слідчого судді.

- Показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 - працівників Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області, які приймали участь у проведенні обшуку, та які дали показання аналогічні показанням вищевказаних свідків обвинувачення.

- Показаннями свідка ОСОБА_16 , який в судовому засіданні підтвердив факт наявності із ОСОБА_7 конфлікту, а також повідомив, що бачив у ОСОБА_7 зброю (пістолети, мисливські рушниці, набої та гранати).

Допитавши обвинуваченого, свідків, дослідивши надані стороною обвинувачення та стороною захист докази, керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст.17, 22, 23 КПК України щодо презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини поза розумним сумнівом, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечуючи відповідно до вимог ст.321 КПК України здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямувавши судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, надавши сторонам кримінального провадження можливість подання ними суду доказів, самостійного обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, провівши судовий розгляд у відповідності до вимог ст.337 КПК України лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд приходить до висновку про необхідність виправдування обвинуваченого ОСОБА_7 за висунутим йому обвинуваченням з наступних підстав.

Зокрема, судом визнається недопустимим доказом дані протоколів обшуку від 15 березня 2017 року (т.2 а.м.к.п.13-17,18, 29-32,33), в будинку та господарських будівлях домоволодіння в АДРЕСА_1 , а також садового будинку в с. Велика Слобідка Кам`янець-Подільського району, оскільки обшук проведено з істотним порушенням вимог ст.ст.233,234-236 КПК України та ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, Верховний Суд у постанові від 5 лютого 2019 року (справа № 754/12820/15-к), зазначив, що відповідно до статті 94 КПК суд, який розглядає обвинувачення по суті, зобов`язаний оцінити кожен доказ, серед іншого, й з точки зору його допустимості. Якщо сторони ставлять під сумнів, що обставини, за яких доказ було отримано, відповідають вимогам закону, суд зобов`язаний переконатися, чи не порушені правила його допустимості, у тому числі, чи дотримана належна процедура та гарантії, надані учасникам процесу. Законодавець наділяє суд, що встановлює факти, широкими повноваженнями при дослідженні та оцінці доказів, визначаючи у частині 2 статті 94 КПК, що жоден доказ не має для суду наперед встановленої сили. Таким чином, докази та/або інформація, що стали підставами для надання слідчим суддею дозволу на проведення слідчих дій, не виключаються законодавцем із числа тих обставин, які має дослідити суд під час оцінки доказів, оскільки ці обставини можуть мати важливе, - іноді вирішальне - значення для допустимості доказів.

Вирішуючи питання допустимості доказів, отриманих в результаті проведених слідчим обшуків, суд вважає за необхідне проаналізувати питання законності звернення слідчим до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку, обґрунтованості ухвали слідчого судді, а також дотримання слідчим порядку проведення зазначених слідчих дій, оскільки стороною захисту ставиться під сумнів законність ухвали слідчого судді, а також дій слідчого та оперативних працівників поліції при проведенні обшуку.

При оцінці зазначених фактичних обставин суд виходить з наступного.

Так, згідно із ч.1 ст.30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. Такі ж гарантії закріплені й у п.6 ч.1 ст.13 КПК України.

Відповідно до ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції (ч.1). Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб (ч.2).

Європейський суд з прав людини у п. 72 рішення у справі «Ратушна проти України» (від 2 грудня 2010 року, заява № 17318/06) , наголосив, що коли держави вважають за необхідне вдаватися до таких заходів, як обшуки житлових приміщень, з метою отримання доказів факту вчинення правопорушень, Суд буде оцінювати, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та чи було дотримано принцип пропорційності. Суд також буде вивчати наявність у національному законодавстві ефективних гарантій від зловживань та свавілля та перевіряти, як ці гарантії працюють в окремому випадку, який розглядається. Критерії, які слід брати до уваги в цьому контексті (але не обмежуватись ними), - це спосіб та обставини, за яких було ухвалено судове рішення про проведення обшуку, інші докази, доступні на той час, а також зміст та обсяг рішення суду. При цьому особлива увага має приділятись гарантіям, застосованим з метою обмежити розумними рамками вплив цього заходу (див. вищезазначене рішення у справі «Бак проти Німеччини» (Buck у. Germany), пункти 44-45).

Відносно провадження щодо ОСОБА_7 суд зазначає, що обшук будинку та садового будинку було проведено на підставі ухвали слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 14 березня 2017 року, тобто питання проведення обшуку було предметом судового контролю.

Поряд з цим, визначаючи питання, чи було втручання у гарантоване ст.8 Конвенції право власників зазначених в ухвалі слідчого судді приміщень, здійснене відповідно до вимог закону, суд виходить із наступного.

Обшуки приміщень проводилися в рамках розслідування кримінального провадження, відомості про яке були внесені 27 січня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000146 за ч.3 ст.185 КК України, за фактом крадіжки восьми бензопил та шести мотокос ОСОБА_17 .

Згідно із ч.1 ст.234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Судом також враховується, що для санкціонування проведення обшуку житла чи іншого володіння особи приписи п.4 ч.5 ст.234 КПК України вимагають, щоб слідчий або прокурор довели наявність достатніх підстав вважати, що відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи.

Як вбачається із досліджених в судовому засіданні матеріалів провадження №676/1298/17 за клопотання слідчого про проведення обшуку у володіннях ОСОБА_7 , тимчасовий доступ до яких було надано ухвалою суду від 19 листопада 2018 року стороні захисту, слідчий суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області для винесення ухвали 14 березня 2017 року мав деякі докази того, що ОСОБА_7 міг бути причетний до розслідуваної крадіжки.

Зокрема, до наданих слідчому судді матеріалів було долучено копію протоколу від 9 березня 2017 року допиту свідка ОСОБА_16 , який був допитаний оперуповноваженим СКП Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_18 . Згідно із вказаного протоколу допиту свідок ОСОБА_16 зазначив, що в перших числах березня 2017 року він за місцем проживання свого тестя ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 бачив велику кількість мотокос та бензопил, яких раніше у нього не було. Окрім того, свідок зазначив, що вказані речі ОСОБА_7 може зберігати у гаражі вказаного домоволодіння чи на дачі в с. Велика Слобідка Кам`янець-Подільського району.

Поряд з цим, в ході допиту в судовому засідання свідок ОСОБА_16 зазначив, що із ОСОБА_7 , який являється його тестем, з 2014 року перебуває у неприязних відносинах. З цього часу в дома ОСОБА_7 та на дачі не перебував. В 2015 році, коли він у складі ЗСУ перебував в зоні АТО, в нього загострився конфлікт із тестем, у зв`язку з чим по телефону він йому написав погрози, що підірве його, встановивши на хвіртці «розтяжку». Наміру реалізовувати погрози він не мав. Тоді ж йому погрожував розправою і ОСОБА_7 . В кінці 2016 року чи на початку 2017 року його викликав до себе командир бригади, в кабінеті якого він зустрівся із працівником СБУ, який розпитував про конфлікт із тестем та реальність погроз розправою. В ході цієї розмови він повідомив працівнику СБУ про наявність у ОСОБА_7 зброї. Через деякий час його викликали працівник поліції, які також розпитували за зброю та боєприпаси, які він бачив на дачі та в будинку ОСОБА_7 до 2014 року, оскільки після того у зазначених приміщеннях не був. Крім того, свідок ОСОБА_16 категорично зазначив, що будь-яких мотокос та бензопил у ОСОБА_7 у 2017 році не бачив, а протокол допиту дійсно підписав на прохання працівників поліції, які зазначили, що підписання протоколу є формальним.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що єдиною підставою проведення обшуку у зазначених в ухвалі слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 14 березня 2017 року приміщеннях стали дані вищевказаного протоколу допиту свідка ОСОБА_16 , що підтверджується й вищевказаною ухвалою слідчого судді.

Проте, свідок ОСОБА_16 категорично в судовому засіданні заперечив ту обставину, що такі показання надавав працівникам поліції, що свідчить про ймовірну фальсифікацію матеріалів кримінального провадження, які стали підставою для звернення слідчого із клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді, тобто підставою звернення до слідчого судді стали недопустимі докази, внаслідок їх отримання з порушенням встановленого порядку.

Про можливу фальсифікацію матеріалів як підстав звернення до слідчого судді з клопотанням про обшук може свідчити й та обставина, що допит свідка ОСОБА_16 було проведено 9 березня 2017 року у проміжок часу з 10 год. до 10 год. 20 хв. (т.1 а.м.к.п.148), а Інформаційні довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №81947905 відносно ОСОБА_7 була отримана працівниками поліції ще 7 березня 2017 року (т.1 а.м.к.п.141-143), тобто за два дні до нібито отриманої працівниками поліції інформації про можливу причетність ОСОБА_7 до крадіжки бензопил та мотокос.

На думку суду задоволення клопотання слідчого та наявність ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку жодним чином не свідчить про правомірність звернення сторони обвинувачення із клопотанням про обшук до слідчого судді у вказаному провадженні, оскільки в протилежному випадку не виявлена слідчим суддею будь-яка фальсифікація матеріалів провадження автоматично призводила б до узаконення неправомірних дій працівників правоохоронних органів. Поряд з цим, така практика безумовно суперечить принципам верховенства права та законності.

Більш того, розгляд питання про надання дозволу на проведення обшуку відбувається без сторони захисту, яка під час досудового розслідування не може оспорити обґрунтованість ухвали слідчого судді. Така можливість з`являється у сторони захисту лише під час розгляду в суді обвинувачення по суті. Тому сторона захисту має право на цій стадії процесу поставити під сумнів докази, отримані на підставі ухвали слідчого судді, що ґрунтується на недопустимих доказах, адже в протилежному випадку позбавлення цього права призведе до істотного порушення рівності сторін у процесі, що суперечитиме частині 2 ст.22 КПК України та частині 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Крім того, оцінюючи обґрунтованість ухвали слідчого судді від 14 березня 2017 року суд виходить із того, що слідчим суддею на підставі неповних матеріалів досудового розслідування невірно в ухвалі зазначено власників приміщень, що мали бути піддані обшуку, а про володільців приміщення жодним чином не зазначено в ухвалі, що не в повній мірі відповідає вимогам ч.2 ст.235 КПК України.

Зокрема, із ухвали слідчого судді від 14 березня 2017 року встановлено, що будинок АДРЕСА_1 належать ОСОБА_19 , а садовий будинок АДРЕСА_3 належить на праві власності ОСОБА_7 , володільців вказаних приміщень в ухвалі слідчого судді взагалі не зазначено.

Підставою для висновків слідчого судді про власників приміщень стали дані Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №81947905 від 7 березня 2017 року та №82172463 від 10 березня 2017 року (т.1 а.м.к.п.141-144). При цьому, надаючи дозвіл на проведення обшуку, слідчий суддя не звернув увагу на помилковість зазначених у довідці №82172463 від 10 березня 2017 року параметрів запиту щодо приміщення по АДРЕСА_1 , оскільки в запиті зазначено номер будинку АДРЕСА_1 із вказівкою на приміщення «а», проте у відомостях про об`єкт нерухомості чітко проглядається лише цифра «3», інші цифрові та буквені позначення неможливо прочитати внаслідок дефекту друку.

Разом з тим, із дослідженого в судовому засіданні наданих стороною захисту Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №130891032 від 15 липня 2018 року встановлено, що ОСОБА_19 є одноосібним власником будинку АДРЕСА_1 (т.1 а.м.к.п.60-61). Згідно із Інформаційною довідко з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №136263218 від 2 вересня 2018 року встановлено, що з 24 липня 2015 року власником садового будинку (номер об`єкта в РПВН той самий, що і рахується за ОСОБА_7 26347113) є ОСОБА_20 (т.1 а.м.к.п.62-65).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №132146507 від 25 липня 2018 року встановлено, що власником будинку АДРЕСА_1 з 3 червня 2004 року згідно із свідоцтва про право власності є ОСОБА_21 (т.1 а.м.к.п.58-59)

Вказані докази були відкриті стороною захисту стороні обвинувачення відповідно до ч.11 ст.290 КПК України (т.1 а.м.к.п.56-57).

Про фактичну належність приміщень іншим власникам не було відомо слідчому судді на час постановлення узвали про обшук, проте вказані обставини слідчому були повідомленні ОСОБА_7 до початку проведення обшуку. Більш того, до початку обшуку в садовому будинку ОСОБА_7 повідомляв про те, що вказане приміщення належить його доньці. Вказані обставини підтвердила в судовому засіданні слідчий ОСОБА_8 , а також свідок ОСОБА_20 . Проте, зазначені заяви ОСОБА_7 в порушення ч.3 ст.223 КПК України залишились без належного реагування слідчого, внаслідок чого були допущені втручання у гарантоване ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на повагу до приватного життя не зазначених в ухвалі слідчого судді власників приміщень, у зв`язку з чим не можливо стверджувати, що таке втручання здійснювалося згідно із законом.

Крім того, судом встановлено, що слідчим в порушення вимог ст. 236 КПК України в чинній на час проведення обшуку редакції не було дотримано порядку проведення обшуку.

Так, у проведенні обшуку приймали участь оперативні працівники не зазначені у протоколах обшуку, зокрема, заступник начальника СКР Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_13 та оперуповноважений цього ж відділення ОСОБА_22 . Під час обшуку в садовому будинку приймало участь окрім слідчого та спеціаліста ще 5 працівників поліції, дані про участь трьох з яких у протоколі відсутні, що встановлено із продемонстрованого в судовому засіданні частини долученого слідчим відеозапису проведення обшуку. Із показань свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_24 встановлено, що участь у проведенні обшуку в садовому будинку брали всі працівники поліції, які були присутні на початок його проведення.

При цьому, зазначені працівники оперативних підрозділів були залучені слідчим до проведення зазначеної слідчої дії з порушенням вимог п.3 ч.2 ст.40, ч.1,2 ст.41 КПК України, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутнє відповідне письмове доручення слідчого.

В порушення ч.3 ст.236 КПК України слідчим не було надано копію ухвали слідчого судді про проведення обшуку власнику чи іншому володільцю приміщення, про що відсутні відповідні записи у протоколі (т.2 а.м.к.п. 30), хоча на час оголошення ухвали була присутня власник ОСОБА_20 .

Крім того, у протоколі обшуку домоволодіння по АДРЕСА_1 відсутні дані про вручення копію протоколу обшуку власнику чи володільцю приміщення, що є безумовним порушенням вимог ч.9 ст.236 КПК України.

Також в ході обшуків застосовувалися технічні засоби, проте в порушення вимог ст. 107 КПК України у протоколі не зазначено які саме технічні засоби застосовувалися, здійснювалася повна чи часткова фіксація на такі засоби процедура проведення обшуку.

Натомість із додатків до протоколів обшуку встановлено, що обшуку фіксувалася за допомогою фотокамери, а обшук садового будинку фіксувався за допомогою відеокамери. Проте, слідчий до протоколу обшуку домоволодіння по АДРЕСА_1 долучив фотознімки події, а до протоколу обшуку садового будинку в с.Велика Слобідка долучив фотознімки та частково відеозапис, в якому не обумовлюється час початку та закінчення фіксування, причини зупинення (закінчення) фіксування слідчої дії.

Проте, із показань свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_24 встановлено, що обшук у садовому будинку фіксувався за допомогою відеозапису на відеокамеру з початку до його завершення. Про вказаний факт також свідчить наявність часткового відеозапису факту проникнення під час обшуку до садового будинку. Проте, вказаний запис переривається не обумовленим будь-яким чином порядку слідчим. Судом не встановлено того, з яких причин слідчим не було долучено до матеріалів кримінального провадження повний відеозапис слідчої дії, проте вказаний факт викликає сумнів у дотриманні слідчим та іншими працівниками поліції встановленого ст.236 КПК України порядку проведення обшуку.

Крім того, із показань в судовому засіданні свідка ОСОБА_23 та ОСОБА_24 встановлено, що під час проведення обшуку садового будинку, зокрема приміщень під горищем, оперативні працівники одночасно розійшлися в різні кімнати, в той час як слідчий, поняті та присутні перебували у кімнаті біля входу. В подальшому із одного з кутків кімнати поліцейський піднявся та виніс до слідчого, понятих і інших присутніх поліетиленовий пакет із висушеною подрібненою речовиною, яку було опечатано та вилучено. Яким чином працівник поліції віднайшов вказану речовину зазначені свідки не бачили, так як про знахідку пакунку було звернуто увагу працівником поліції вже після того як він із ним піднявся та підійшов до присутніх. Також свідки ОСОБА_23 зазначив, що підвальне приміщення садового будинку, де було відшукано та вилучено набої, було у відчиненому стані. Обидва свідки підтвердили, що згорток із набоями працівник поліції виніс за нагромадження меблів, яким чином він віднайшов там вказаний згорток присутнім не повідомляв.

Підстав сумніватися у достовірності показань вказаних свідків судом не встановлено.

Не зрозумілим, на думку суду, є невилучення із домоволодіння по АДРЕСА_1 бензопили, адже згідно із ухвалою слідчого судді причиною звернення сторони обвинувачення із клопотанням про обшук стала саме необхідність відшукання та вилучення бензопил та мотокос. Натомість, як встановлено із показань свідка ОСОБА_12 . ОСОБА_7 в ході обшуку запускав бензопилу та бігав із нею по господарству. Про наявність вказаної бензопили не зазначено жодним чином у протоколі обшуку.

Зазначені показання підтверджують ту обставину, що причиною звернення слідчого до слідчого судді стало не необхідність розслідування крадіжки мотокос та бензопил, а необхідність виявлення та вилучення зброї та боєприпасів, які, із повідомлення ОСОБА_16 могли зберігатися у його тестя.

Вищевказані обставини у сукупності свідчать про істотні порушення вимог КПК щодо порядку проведення обшуку у будинку ОСОБА_21 та садовому будинку ОСОБА_20 , а також, що втручання у право на повагу до приватного життя зазначених осіб було здійснено з порушенням вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у зв`язку чим фактичні дані, отримані в ході вказаних дій слід визнати відповідно до ч.1 ст.87, п.1 ч.2 ст.87 КПК України недопустимими доказами.

Здобуті в ході обшуків 15 березня 2017 року фактичні дані щодо знаходження у обшуканих приміщеннях вогнепальної зброї та бойових припасів, наркотичних засобів є основними доказами, і на думку суду ці докази є недопустимими.

В рішенні по справі «Гефген проти Німеччини» (рішення від 30 червня 2008 року, заява №22978/05) Європейський суд з прав людини для описання доказів, отриманих із порушенням встановленого порядку, сформував доктрину «плодів отруєного дерева», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.
З урахуванням вищевказаної доктрини «плодів отруєного дерева» судом визнаються недопустимими доказами й висновки експертів №23-В від 20 квітня 2017 року вибухотехнічної експертизи (т.2 а.м.к.п.53-56, 57-59), №60-Б від 18 травня 2017 року балістичної експертизи (т.2 а.м.к.п.67-78,79-89), №340 від 7 квітня 2017 року експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів (т.2 а.м.к.п.166-168), оскільки вказані висновки експертиз ґрунтуються на недопустимих доказах, отриманих під час проведення зазначених вище обшуків.

З цих самих підстав судом визнаються недопустимими доказами і дані протоколу огляду від 11 квітня 2017 року (т.2 а.м.к.п.61-62) та постанов слідчого від 3 травня 2017 року (т.2 а.м.к.п.100-101, 174), 16 червня 2017 року (т.2 а.м.к.п.102-103), 15 березня 2017 року (т.2 а.м.к.п.104). Більш того, огляд 11 квітня 2017 року частини ділянки до та після проведення вибуху предмета, зовні схожого на гранату «Ф-1», було проведено слідчим СВ Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_10 , який не був слідчим у вказаному провадженні, позаяк будь-якого процесуального документа, який би визначав повноваження ОСОБА_10 на час проведення огляду як слідчого у вказаному провадженні, в наданих стороною обвинувачення матеріалах, відсутні.

Дані допиту в судовому засіданні свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які були присутні в ході обшуків в якості понятих свідчать лише про відомості, які містяться у відповідних протоколах обшуку від 15 березня 2017 року, і самі по собі вказані показання не мають самостійного доказового значення, оскільки не містять відомостей щодо вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, в яких він обвинувачується, а тому відповідно до вимог ст.85 КПК України, не є належним доказом на підтвердження вини останнього.

Судом також не беруться до уваги показаннями свідка ОСОБА_16 , який в судовому засіданні повідомив, що бачив у ОСОБА_7 зброю (пістолети, мисливські рушниці, набої та гранати), оскільки із показань останнього встановлено, що із ОСОБА_7 він перебуває у неприязних відносинах, за місцем реєстрації ОСОБА_7 та його садовому будинку він перебував до 2014 року, дійсно підтвердив ту обставину, що погрожував встановити на хвіртці тестя «розтяжку» та підірвати його. Більш того, свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні заперечив ту обставину, що надавав працівникам поліції показання щодо наявності у ОСОБА_7 мотокос та бензопил, зазначивши, що протокол підписав, оскільки працівники поліції вказали на його формальність. Зазначені обставини на переконання суду свідчать про упередженість свідка, а його показання в частині того, що він бачив зброю та боєприпаси у ОСОБА_7 без конкретизації часу, місця, обставин, кількості та різновиду зброї та боєприпасів, не підтверджують поза будь-яким сумнівом того, що ОСОБА_7 їх зберігав.

Судом визнаються як неналежні докази дані висновків експерта №237-Д від 10 квітня 2017 року дактилоскопічної експертизи, із якої встановлено, що на поверхнях представленого на експертизу скляного стакану, виявленого та вилученого 15 березня 2017 року під час проведення обшуку домоволодіння по АДРЕСА_1 , слідів рук не виявлено (т.2 а.м.к.п.93-95), а також дані висновку експерта №30-Х від 18 квітня 2017 року експертизи холодної зброї, згідно із якою вилучений під час обшуку 15 березня 2017 року предмет до холодної зброї не відноситься, є палкою гумовою «ПР-М» виробництва НВО «Форт» МВС України, не призначений для нанесення тяжких тілесних ушкоджень та смертельних ушкоджень, призначений для активної самооборони співробітників правоохоронних органів під час масових порушень громадського порядку (т.2 а.м.к.п.170-172), оскільки вказані висновки експертів не містять жодних доказів на підтвердження обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Крім того, на переконання суду сторона обвинувачення не довела поза розумним сумнівом того, що ОСОБА_7 причетний до незаконного зберігання вилучених в ході проведених 15 березня 2017 року обшуків зброї, боєприпасів та наркотичних засобів, позаяк із жодного наданого стороною обвинувачення доказу не висновується, що саме ОСОБА_7 зберігав їх.

Зокрема, гранату «Ф-1» поліцейськими було знайдено у собачій будці на подвір`ї домоволодіння у готовому для встановлення «розтяжки» стані, про що свідчить поміщення її до стакану, наявність прикріпленого дроту та волосіння, а зброю знайдено у гаражі. При цьому, доступ до собачої будки та гаража не було обмежено, оскільки із показань обвинуваченого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 встановлено, що частину стіни гаража було розібрано. Стороною обвинувачення не надано доказів того, що саме ОСОБА_7 помістив ці речі до будки та гаража. Вказане майно перебувало у фактичному володінні інших, окрім ОСОБА_7 осіб, в т.ч. його батька, доньки та сестри. До вказаного майна мав доступ і ОСОБА_16 , який із показань свідка ОСОБА_20 певний час до сварки із батьком проживав із сестрою. Не виключається, що вказане майно могло бути підкинуте будь-ким.

Також садовий будинок перебував з 2015 року у власності доньки обвинуваченого ОСОБА_20 . Із показань в судовому засіданні останньої було встановлено, що на дачі вона неодноразово відпочивала із друзями. Ключі від дачі мала також і її сестра. Періодично в садовому будинку відпочивав і її батько ОСОБА_7 . Таким чином, судом встановлено, що доступ до садового будинку мав не лише ОСОБА_7 , а й інші особи.

Більш того, із показань свідка ОСОБА_23 встановлено, що поліцейські під час обшуку вказали на те, що двері до підвалу садового будинку були відчинені, а отже не виключається, що вказані речі могли бути також підкинуті.

При цьому, стороною обвинувачення не надано жодного доказу того, що саме ОСОБА_7 зберігав вказані в обвинувачені речі, обіг яких заборонено, адже, сторона обвинувачення не вжила достатніх заходів, окрім проведення дактилоскопічної експертизи, щодо встановлення на вилучених речах та упаковці до них слідів, які могли бути залишені особою, причетною до їх зберігання, а висновки щодо зберігання ОСОБА_7 вказаних речей сторона обвинувачення зробила лише на припущеннях.

Таким чином, судом не встановлено належних, допустимих та достовірних доказів, які б в сукупності поза розумним сумнівом підтверджували ту обставину, що обвинуваченим ОСОБА_7 були вчиненні кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, у зв`язку з чим за вказаними епізодами обвинувачення останнього необхідно виправдати на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України.

Щодо обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст.357 КК України в умисному пошкодженні ухвали слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду №1-кс/676/308/17 від 14 березня 2017 року, суд приходить до переконання про те, що стороною обвинувачення не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, у зв`язку з чим його слід виправдати на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України.

Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення не визнав, та дав показання про те, що умислу пошкодити ухвалу слідчого судді він не мав, а пошкодив її випадково, коли намагався отримати копію ухвали, яка повинна була бути йому вручена перед проведенням обшуку домоволодіння. Побачивши копію ухвали слідчого судді під протоколом обшуку, він спробував її забрати, проте слідчий ОСОБА_8 притиснула її рукою, внаслідок чого вона розірвалася. Він відразу повернув ухвалу слідчому. При цьому, слідчий копію ухвали слідчого судді ні йому, ні його доньці (власнику садового будинку) не вручила, хоча й він наполягав на цьому.

При цьому, судом визнаються недопустимими доказами дані протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 29 квітня 2017 року (т.2 а.м.к.п.128-129, 130), згідно із якого на підставі ухвали слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 28 квітня 2017 року слідчий вилучив із матеріалів кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000464 пошкоджену копію ухвали від 14 березня 2017 року.

Зокрема, як встановлено із постанови прокурора Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_25 від 15 березня 2017 року (т.2 а.м.к.п.10-11), останній із матеріалів кримінального провадження, відомості про яке внесені 27 січня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000146, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, виділив для приєднання до матеріалів кримінального провадження за №0000464 в оригіналах лише протокол обшуку від 15 березня 2017 року, проведеного за адресою по вул. Князів Коріатовичів, 30 А та у селі Велика Слобідка, описів вилученого майна, постанови про визнання речовими доказами від 15 березня 2017 року. Проведення виділення матеріалів згідно із постановою доручено слідчому ОСОБА_8 .

Таким чином, із вказаної постанови вбачається, що копії ухвали слідчого судді не виділялися із матеріалів кримінального провадження №0000146, у зв`язку з чим копії ухвали (в т.ч. пошкоджена копія) повинні були знаходитися у вказаних матеріалах на момент отримання слідчим тимчасового доступу до матеріалів кримінального провадження №0000464, та не могли знаходитися у матеріалах останнього провадження.

У зв`язку з наведеним, вилучення пошкодженої копії ухвали слідчого судді від 14 березня 2017 року із матеріалів кримінального провадження №0000464 є незаконним, оскільки згідно із процесуальними нормами вказана ухвала повинна була знаходитися в матеріалах кримінального провадження №0000146.

Крім того, як встановлено судом після факту пошкодження копія ухвали слідчого судді жодним чином не була оглянута на місці події з дотриманням вимог ст.237 КПК України, її не було вилучено та опечатано з дотриманням вимог ч.5 цієї ж статті. Вказаний факт підтверджується також копією вказаної ухвали, яка була досліджена в судовому засіданні (т.2 а.м.к.п.130).

Порушення встановленого чинним КПК України порядку вилучення зазначеного речового доказу свідчить про його недопустимість, а згідно із ч.2 ст.86 КПК України недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення, отже суд не може достовірно встановити, що вказана ухвала була пошкоджена саме таким чином як зазначено в обвинувальному акті, а також що саме ОСОБА_7 привів її до такого стану, в якому її було долучено до матеріалів провадження.

Крім того, стороною обвинувачення не надано інших достовірних доказів на підтвердження факту умисного пошкодження копії зазначеної ухвали слідчого судді.

Так, як встановлено із реєстру матеріалів досудового розслідування відомості про факт пошкодження копії ухвали слідчого судді було внесено слідчим не відразу після події, а лише 21 квітня 2017 року, у зв`язку з чим не зрозуміло, чи вбачала слідча відразу в діях ОСОБА_7 ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України, а якщо вбачала, то чому відомості по вказаному факту невідкладно, але не пізніше 24 годин після самостійного виявлення нею зазначених обставин, що могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 , не були внесені до ЄРДР як це вимагає ч.1 ст.214 КПК України.

При цьому, суд не приймає до уваги показання слідчого ОСОБА_8 про обставини пошкодження ухвали слідчого судді, оскільки вона як слідчий є стороною обвинувачення та заінтересованою у результатах судового розгляду.

Показання ж свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є суперечливими щодо обставин пошкодження та місця знаходження ухвали, а також вказані показання не спростовують показання обвинуваченого про випадкове пошкодження ухвали.

При цьому, за відсутності достатніх даних про те, що зазначений документ було пошкоджено ОСОБА_7 умисно, із врахуванням визнання вказаного документа неналежним доказом у зв`язку з порушенням встановленого порядку його вилучення з місця події, долучення до матеріалів кримінального провадження, проте, враховуючи ту обставину, що обвинувачений сам не заперечував факт випадкового пошкодження ухвали слідчого судді, суд приходить до переконання, що стороною обвинувачення не доведено, що діяння обвинуваченого є умисним, а отже, що воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України.

Відповідно до змісту ст.92 КПК України обов`язок доказування покладений на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом. Суд оцінює надані сторонами докази відповідно до ст.94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України ).

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 7 КПК України закріплені загальні засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Частинами 2, 4 ст.17 КПК України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, якщо їх неможливо усунути, тлумачаться на користь такої особи.

Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Відповідно до статей 8 та 9 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права. Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

Згідно ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Згідно ч.ч.1,2 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та в передбачених законодавством випадках на потерпілого.

Суд вважає, у сторони обвинувачення відсутні докази, що обвинуваченим ОСОБА_7 були вчиненні кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, у зв`язку з чим за вказаними епізодами обвинувачення останнього необхідно виправдати на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України, а також стороною обвинувачення не доведено, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_7 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, у зв`язку з чим його слід виправдати за вказаним епізодом обвинувачення на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України.

В силу вимог ч.7 ст.284, пунктів 2, 3 ч.1 ст.373 КПК України, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Цивільний позов не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Питання про долю речових доказів та документів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Оскільки ОСОБА_7 визнано невинуватим у вчиненні інкримінованих діянь, підстави для стягнення з нього судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч.1 ст.357 КК України.
Виправдати ОСОБА_7 на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України (за епізодами обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України) за недоведеністю того, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, а також виправдати ОСОБА_7 на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України (за епізодом обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України) за недоведеністю того, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України.

Речові докази:

- поліетиленовий пакет з безпечними уламками корпусу гранати «Ф-1»та підривник, скляний стакан, 6 конвертів з марлевими тампонами із змивами (т.2 а.м.к.п.100-101), пакет №2945708 із 53 набоями калібру 5,6 мм, 30 гільзами і 28 кулями набоїв калібру 5,6 мм, пакет №3200550 з пістолетом виготовленим саморобним способом із діаметром каналу ствола зі сторони дульного зрізу 5,9 мм в казенній частині, 5,9 мм, пакет з марлевим тампоном, пакети від попереднього упакування (т.2 а.м.к.п.102-103), канабіс масою 143,43 г (т.2 а.м.к.п.174), які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області, після набрання вироком законної сили відповідно до п.3 ч.9 ст.100 КПК України знищити.

- 4 аркуша із записами щодо дозволу на носіння зброї на прізвище ОСОБА_9 (т.2 а.м.к.п.100-101), полімерний сейф-пакет №2945705 з 56 будівельно-монтажними набоями, 1 гільзою будівельно-монтажного набою, полімерний пакет №3200551 з 11 мисливськими набоями 12 калібру, 10 гільзами мисливських набоїв 12 калібру, пакет №2945706 з 2 мисливськими набоями 16 калібру, однією гільзою мисливського набою 12 калібру, пакет №2945710 із гільзою мисливського набою 16 калібру, спорядженого металевим зарядом та клейтухом (т.2 а.м.к.п.102-103), які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області, після набрання вироком законної сили передати згідно із п.3 ч.9 ст.100 КПК України до органів дозвільної системи МВС України;

- патронташ, пакет №2945707 із предметом схожим на набій із маркуванням «ЛО56В», «254-36», пакет №2199000 із пневматичним пістолетом «Lou» калібру 4,5 мм, пакет №2199001 з складовими частинами пневматичного пістолету «Lou» калібру 4,5 мм, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області, після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_7

- пошкоджену копію ухвали слідчого судді від 14 березня 2017 року, яка зберігається в матеріалах кримінального провадження (т.2 а.м.к.п.130), після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження та зберігати її упродовж усього часу зберігання провадження.

Документи: ДВД-диск із відеозаписом слідчої дії (т.2 а.м.к.п.41), після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського
міськрайонного суду
Хмельницької області ОСОБА_1