Справа № 373/1921/18
УХВАЛА

05 грудня 2018 року Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницькому клопотання старшого слідчого СВ Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області, капітана поліції ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в:

05 грудня 2018 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 115 КК України в кримінальному провадженню № 0000669.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання, зазначивши, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, підтверджуються даними, зібраними органом досудового розслідування.

11 жовтня 2018 року ОСОБА_4 в порядку ст.208 КПК України було затримано за підозрою у вчиненні даного кримінального правопорушення (злочину).

12 жовтня 2018 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 жовтня 2018 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 09.12.2018.

Постановою керівника Бориспільської місцевої прокуратури Київської області від 03 грудня 2018 року строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було продовжено та визначено новий строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто по 12 січня 2019 року.

Водночас, в ході досудового розслідування не проведено та не завершено ряд процесуальних слідчих дій, зокрема: не завершено проведення судово медичної експертизи щодо причин смерті потерпілої, судово-імунологічної та судово-цитологічної експертиз; не складено повідомлення про підозру в остаточній редакції, матеріали кримінального провадження не відкрито його сторонам; не складено обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Вказали на не зменшення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які були наявні на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 усвідомлює, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, у випадку визнання його винним, йому загрожує реальний термін відбуття покарання. Крім того, він не має сім`ї та близьких родичів, що свідчить про відсутність міцних соціальних зав`язків. Також свідки по кримінальному провадженню є друзями підозрюваного, що свідчить про можливість його незаконного впливу на них. Підстав змінювати запобіжний захід немає. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечив про задоволення клопотання.

Його захисник ОСОБА_5 , з врахуванням позиції безпосередньо самого підозрюваного, не заперечив проти задоволення клопотання, однак зазначив на недостатню обґрунтованість клопотання.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників судового провадження, встановлено наступне.

Статтею 184 КПК України встановлено вимоги до клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 цього Кодексу, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

В ході розгляду клопотання були надані докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Також доведено, що ризики, передбачених статтею 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , не зменшилися, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам.

Зокрема, вагомість наявної обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення у поєднанні з тяжкістю покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, дає підстави вважати, що йому, які і будь-якій іншій особі, притаманно вчинити будь-яку дію щодо уникнення від кримінальної відповідальності.

Крім того, з врахуванням необхідності безпосередності дослідження доказів під час судового провадження вважаю, що ризик незаконного впливу на свідків наявний, в тому числі і з врахуванням дружніх відносин між ними та підозрюваним.

Слідчим зазначені обставини неможливості закінчення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.

У справі «Москаленко проти України» Європейський суд зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішення питання про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з даних матеріалів кримінального провадження, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати обґрунтованими посилання прокурора та слідчого на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ст.177 КПК України.

Слідчим суддею не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відпала, доцільності змінювати запобіжний захід підозрюваному не вбачається, заявлені під час обрання запобіжного заходи ризики, з урахуванням вищезазначеного, не зменшились та продовжують існувати.

Граничний строк тримання особи під вартою, встановлений ст. 197 КПК України, не перевищений.

Враховуючи вищевикладене, клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 підлягає задоволенню, з врахуванням вимог ч. 3 ст. 197 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави не визначається щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи вищевикладене, згідно ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 197, 199, 309, 395 КПК України,
у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування по 12 січня 2019 року включно, утримуючи його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Управління Державної пенітенціарної служби України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1