Справа № 629/499/18
Провадження № 1-кп/629/78/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лозова, Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000182 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новоукраїнка, Близнюківського району, Харківської області, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, має на утриманні малолітню дитину 2013 року народження, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- обвинувачення прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 ,

- захисту обвинуваченої ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:

08 січня 2018 року о 20 годині 20 хвилин ОСОБА_3 разом із ОСОБА_5 знаходились в квартирі останнього за адресою: АДРЕСА_2 , де розпивали спиртні напої. Після розпиття спиртних напоїв ОСОБА_3 пішла до спальної кімнати вказаної квартири, де помітила грошові кошти, які знаходились на полу біля дивану та належали ОСОБА_5 . Після чого, у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому, і бажаючи їх настання, діючи з корисливого мотиву, з метою наживи, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю господаря квартири, з полу біля дивану, котрий знаходився у спальній кімнаті вказаної квартири, таємно викрала грошові кошти в сумі 500 євро, за офіційним курсом НБУ 33 грн. 79 коп. за 1 євро на суму 16895 грн., які належали потерпілому ОСОБА_5 .

Після скоєння даного правопорушення ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зникла, викраденим розпорядилася на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду потерпілому на суму 16895 гривень.

Обвинувачена ОСОБА_3 винною себе в скоєнні злочину визнала та пояснила у судовому засіданні, що щиро кається у скоєному нею злочині. Також пояснила, що дійсно скоїла злочин при зазначених обставинах, а саме 08.01.2018 року вона знаходилась в квартирі знайомого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , де вони розпивали спиртні напої. Їх познайомив її хлопець ОСОБА_6 . Перебуваючи в квартирі, вона зайшла до спальні, де помітила на полу біля дивану грошові кошти, які вирішила викрасти. В цей час потерпілий був у залі і не бачив, що вона взяла гроші, це були 500 євро, які вона потім поміняла на гривні. Грошовими коштами розпорядилась на власний розсуд.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має, не заперечує проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Визнавальні свідчення обвинуваченої ОСОБА_3 суд вважає правильними та достовірними, а також такими, що відповідають матеріалам справи, оскільки вони надані послідовно, несуперечливо та кладе в основу обвинувального вироку.

Зважаючи на те, що обвинувачена повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, погодилася з правовою кваліфікацією своїх дій, її свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності позицій обвинуваченої, роз`яснивши їй положення ч. 3 ст. 349 КПК України про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченої, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченої.

Таким чином, суд знаходить вину обвинуваченої ОСОБА_3 повністю доведеною, а скоєне нею підлягаючим кваліфікації за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обвинувачена ОСОБА_3 винна у скоєнні даного кримінального правопорушення і підлягає покаранню.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженої та запобігання вчиненню нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України обвинувачена ОСОБА_3 скоїла злочини середньої тяжкості.

Дослідженням особи обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона раніше не судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має середню освіту, незаміжня, має на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштована, за місцем проживання характеризується негативно.

Обвинувачена ОСОБА_3 з`явилася для участі у підготовці досудової доповіді.

Оцінка виявила середні ризики вчинення повторного кримінального правопорушення. Небезпека характеризується середньою ймовірністю спричинити певні негативні наслідки або збитки для суспільства або окремих осіб.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєних злочинів, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає відсутні підстави застосування до обвинуваченої ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом.

Крім того, судом враховується досудова доповідь, складена Лозівським міськрайонним відділом з питань пробації, згідно висновку якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, виправлення ОСОБА_3 без позбавлення/обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. У разі призначення обвинуваченій покарання не пов`язаного з позбавлення чи обмеженням волі, з метою виправлення та запобігання вчинення повторного правопорушення вважають доцільним застосувати наступні заходи: контроль за поведінкою за місцем проживання особи; застосування соціально-виховних заходів.

Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченої ОСОБА_3 , обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченої можливо без ізоляції від суспільства і призначає покарання ОСОБА_3 в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, яке сприятиме її виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нового злочину.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 судом не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_8 винною в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та піддати її покаранню у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази по справі:

- жіночу сумку, жіночу каблучку з биркою, жіночий браслет (біжутерія), жіночі зимові ботинки, грошові кошти, які передані потерпілому ОСОБА_5 на відповідальне зберігання під розписку - залишити останньому.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1