Справа№ 640/4696/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2019 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, із середньою освітою, не працевлаштованого, одруженого має неповнолітню доньку ОСОБА_5 , 2017р. народження, раніше не судимого, зареєстрованого : АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 190 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в:

Угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим була досягнута.

ОСОБА_4 20.12.2018р. приблизно о 23.00 годині зустрівся із своїми знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 біля студентського гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 . Знаходячись за вказаною адресою, ОСОБА_4 , діючи з корисних мотивів, з метою наживи та незаконного особистого збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шахрайським шляхом, зловживаючи довірою його знайомого ОСОБА_6 , під приводом здійснення декількох телефонних дзвінків, тобто короткочасного використання, попросив у останнього мобільний телефон «Meizu M5ec M612H LTE» 16 Гб, не маючи наміру його повертати та маючи намір обернути його на свою користь. ОСОБА_6 , довіряючи ОСОБА_4 та, віруючи в його добропорядність та чесність, передав йому своє майно, а саме, мобільний телефон «Meizu M5ec M612H LTE» 16 Гб, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №56 від 17.01.2018, складає 2789 гривень, сподіваючись, що ОСОБА_4 поверне його після використання. Але останній, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, поїхав разом із ОСОБА_7 до відділення ломбарду № 1 ПТ «Ломбард з участю ТОВ «УКР КРЕДИТ СЕРВІС» і Компанія», розташованого за адресою: м. Харків, пр. Науки, 41/43, де, не пояснюючи ОСОБА_7 , кому належить зазначений телефон, попрохав останнього здати його під свій паспорт, що ОСОБА_7 і зробив.

Після чого, ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_7 гроші за закладений мобільний телефон потерпілого у сумі 1100 грн., в подальшому розпорядившись ними на свій розсуд та обернувши на свою користь. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2789 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення , передбаченого ст. 190 ч.1 КК України, тобто - шахрайство, заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, визнав повністю, щиро розкаявся , та зазначив , що розуміє надані законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, які до нього будуть застосовані в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди.

Потерпілий ОСОБА_6 наполягав на затвердженні угоди про примирення.

Прокурор в судовому засіданні також вважав угоду обґрунтованою та просив її затвердити.

Враховуючи, що обвинувачений та потерпілий під час досудового провадження досягли угоди про примирення, підписали її, причому ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, між ним та потерпілим була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_4 покарання за ст. 190 ч.1 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд розглянув справу відповідно до положень ст. 473, 474 КПК України.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і, що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді, переконався у відсутності підстав зазначених в ст. 474 ч. 7 КПК України.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.

За таких обставин, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого , думку прокурора , кваліфікує дії обвинуваченого за ст. 190 ч.1 КК України, тобто - шахрайство, заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою. Згідно з положеннями ст. 12 КК України, злочини передбачені ст. 190 ч.1 КК України не відноситься до категорії кримінальних правопорушень тяжких або особливо тяжких, дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК країни, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення , укладену 26.02.2019р. між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 190 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 50 (п`ятдесят ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн..

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України в Харківській апеляційний суд через Київський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1