Справа № 344/5578/19
Провадження № 1-кс/344/3087/19
У Х В А Л А

02 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу про скасування постанови про закриття провадження,-

встановив:

в скарзі вказано, що 17/02/2019 слідчим закрито кримінальне провадження №0001936, яке було внесено до ЄРДР 18/05/2018 за заявою ОСОБА_5 . За попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 125 КК України за тих обставин, що 13/05/2018 біля 05.40 години поблизу нічного клубу «Ельдорадо» по вул. Івасюка 60 в м. Івано-Франківськ ОСОБА_6 здійснив постріли в ОСОБА_5 і заподіяв йому тілесні ушкодження. Однак не надано правову оцінку запереченням адвоката щодо оцінки фактичних обставин, а тому звільнено особу від кримінальної відповідальності без належних правових підстав.

В судовому засіданні скаржник підтримала скаргу з підстав, що в ній зазначені та надала перед судом пояснення про те, що два постріли здійснено в спину ОСОБА_5 , що виключає оборону ОСОБА_6 . Необхідна оборона не мала місце у разі втечі ОСОБА_5 з місця вчинення злочину в сусідній двір. Не було нападу на ОСОБА_6 , тому він не мав від чого оборонятися; відеозаписи з нічного клубу не долучено і не досліджено, відезапис суперечить поясненням ОСОБА_6 , в резолютивній частині постанови слідчого не вказано, в чиїх діях ним не встановлено складу злочину, усі засоби щодо встановлення дійсних обставин слідчим не встановлено, чим порушено практику Європейського суду з прав людини, розслідування є неповним та упередженим.

В судовому засіданні слідчий заперечив скаргу та надав перед судом пояснення про те, що кримінальне провадження закрито за відсутності складу злочину в діях ОСОБА_6 , який не мав умислу за ч. 1 ст. 125 КК України на завдання тілесних ушкоджень під час здійснення пострілів. Перший постріл здійснено біля автомобіля ОСОБА_6 , який побачив біля нього ОСОБА_5 , інші постріли здійснено в ОСОБА_5 в сусідньому дворі щодо стоянки автомобіля за обставин втечі ОСОБА_5 , про що вказано в показаннях свідків, ОСОБА_6 надав показання про те, що після повернення до автомобіля виявив відсутність ключа від автомобіля і тому подумав, що ОСОБА_5 може повернутися і використати ключ, умислу на завдання шкоди пострілами у ОСОБА_6 слідчим не встановлено.

Підставою ухвалення постанови слідчого від 17/02/2019 вказано узагальнення слідчого про сукупність обставин, що свідчать про відсутність у ОСОБА_6 умислу на заподіяння тілесних ушкоджень. При цьомусамостійний висновок про відсутність в діях складу злочину здійснено в окремому абзаці постанови слідчого від абзацу, в якому вказано на зміст ч. 3 ст. 39 КК України.

Однак, які безпосередньо з обставин вказують на відповідні висновки в постанові не вказано.

Так само в постанові слідчого не вказано, які дії є необхідною обороною від якого нападу здійснював необхідну ОСОБА_7 .

В п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України вказано, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 КПК України слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

Доказу самостійного скасування оскаржуваної постанови суду не надано.

В п. 3 ст. 110 КПК України вказано, що рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Відповідно до п. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора в тому числі складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Фактичні обставини справи, які відображають дії учасників кримінального провадження не отримали правову оцінку в постанові слідчого, що є порушенням п. 5 ст. 110 КПК України.

Узагальнення слідчого на підставі якого здійснено висновок про відсутність умислу на завдання тілесних ушкоджень пострілами також не відповідає п. 5 ст. 110 КПК України.

При цьому в судовому засіданні адвокат просила суд про скасування оскаржуваної постанови саме з підстави не зазначення в ній безпосередньо обставин, що є підставою для висновків слідчого.

В мотивувальній частині постанови слідчого не зазначено які саме дії ОСОБА_6 не містять складу злочину, внаслідок яких процесуальних дій було встановлено, що повідомлення про злочин, яке внесено до ЄРДР не містить в собі інформації про склад злочину; не зазначено на правову оцінку зміни оцінки фактичних обставин з часу внесення інформації в реєстр на час закриття відповідного провадження.

Відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Отже доказування обставин, що спростовують пояснення скаржника та його правову оцінку фактичних обставин законом безпосередньо покладено на правоохоронний орган, який ухвалив відповідну постанову.

Ухвалюючи постанову про закриття кримінального провадження відповідна посадова особа повинна надати оцінку доводам щодо заперечення відповідної постанови, які їй відомі від відповідної зацікавленої сторони, оскільки заінтересованих учасників кримінального провадження є два: ОСОБА_5 і ОСОБА_6 .

Однак доводи ОСОБА_5 в постанові слідчого не отримали будь-якої правової оцінки.

Отже обов?язку щодо зазначення обґрунтування процесуального рішення в постанові слідчого не дотримано.

Жодного доказу на спростування скарги суду не надано.

Так, ЄСПЛ неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа Ассенов та інші проти Болгарії (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справіТанрікулу проти Туреччини (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, Ґюль проти Туреччини (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Таким чином скарга обґрунтована належними правовими підставами.

Відповідно до зазначеного суд, -

постановив:

клопотання задовольнити;

скасувати постанову від 17/02/2019 слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0001936

Ухвала не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1