Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 289/2006/18
Провадження № 1-кп/280/120/19
ВИРОК
Іменем України

06 лютого 2019 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишів Житомирської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000454 від 18.08.2018, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черново Первомайського району АРК, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працює різноробочим у ЖК «Милі квартири» м.Київ, неодружений, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , депутатом та інвалідом не є, не судимий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2018 року близько 03-00 год. ОСОБА_7 , повертаючись додому з дискотеки та проходячи по вул. Незалежності м. Радомишль Житомирської області, біля будинку №6 побачив припаркований автомобіль марки ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_1 , і у нього виник умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним автомобілем.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_7 , підійшов до вказаного автомобіля марки ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_1 , після чого руками відкрив водійські дверцята та викотив автомобіль на вул. Велику Житомирську, таким чином, незаконно заволодів вказаним автомобілем, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 49665 гривень.

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч.1 ст.289 КК України визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, пояснив суду, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване діяння, влітку 2018 року йшов з вечірки, посварився з жінкою, випив спиртне, побачив автомобіль потерпілого ВАЗ 21093, він був припаркований за місцем проживання потерпілого. Спочатку не мав бажання його «уганяти», коли розбив скло, вирішив угнати. Автомобіль штовхав руками до себе додому, автомобіль потерпілому повернутий, шкоду відшкодував не в повному обсязі.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що у серпні 2018 року, вранці він вийшов з дому та не помітив на стоянці свого автомобіля ВАЗ 21093, зателефонував до поліції, потім потерпілий раптово помітив, як на його автомобілі їхав обвинувачений, одразу повідомив про це працівників поліції. Автомобіль потерпілому повернутий, шкоду обвинувачений відшкодував частково за розбите вікно, щодо призначення обвинуваченому покарання поклався на розсуд суду, вважає, що останнього не слід суворо карати.

Обвинувачений ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_5 , прокурор не заперечували фактичні обставини кримінального провадження і не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 доведена, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.1 ст.289 КК України, як умисні дії, які виразились в незаконному заволодінні транспортним засобом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 289 КК України є злочином середньої тяжкості, обвинувачений працював в ФОП « ОСОБА_9 » складальником-пакувальником, за час роботи зарекомендував себе позитивно, у колективі користувався повагою, дисциплінарних стягнень не мав, трудову дисципліну не порушував, за характером спокійний, врівноважений, самокритичний, визнає власні упущення, на даний час обвинувачений ОСОБА_7 працює різноробочим в ЖК «Милі квартири» м.Київ, за місцем проживання характеризується посередньо, неодружений, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимий.

Відповідно досудової доповіді відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , наданою Радомишльським районним сектором філії державної установи «Центр пробації» у Житомирській області, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, ОСОБА_7 має середній рівень ризику вчинення повторного правопорушення, середній рівень небезпеки для суспільства та низький ризик шкоди життю та здоров`ю інших осіб, виправлення останнього можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить небезпеку для суспільства.

Щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю злочину, є обставинами, які пом`якшують покарання.

Обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Судом взято до уваги ставлення обвинуваченого до вчиненого, поведінку ОСОБА_7 під час судового розгляду, що була проявом внутрішніх переживань особою того, що сталося, морального засудження своєї поведінки, усвідомлення вини, почуття сорому, докорів сумління, та враховує позицію потерпілого щодо призначення покарання обвинуваченому.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті Кримінального Закону, із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На думку суду, застосування звільнення від покарання з випробуванням у даному випадку, є більш дієвим заходом впливу на обвинуваченого, саме таке покарання є покаранням, що має психологічний вплив на винну особу, підтверджуючи докір державою неправомірної поведінки та попереджаючи про невигідність та небезпечність подальшого вчинення злочинів,відповідатиме меті покарання, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадження не заявлений.

Арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні не накладався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази у кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, ч.3 ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, встановити іспитовий строк терміном 1 (один) рік, в період якого, відповідно до ст.76 КК України зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: автомобіль ВАЗ 21093, державний номер знак НОМЕР_1 , якій належить потерпілому ОСОБА_5 та знаходиться у нього на зберіганні залишити у розпорядженні останнього; чоловічу сорочку, яка знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Радомишльського ВП ГУНП в Житомирській області - повернути за належністю.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1