ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1588/18
провадження № 1-кп/691/172/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Городищенського районного суду Черкаської області кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городище Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, зі слів, працюючого будівельником-муляром у будівельній компанії «Надія» м. Черкаси, раніше судимого,

у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово засудженим, а востаннє вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 22.06.2005 за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 187, ст. 395, ст. 70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком 10 років 6 місяців, з конфіскацією майна на шлях виправлення не став та знову скоїв корисливий злочин.

Так він, 12.11.2018 близько 14 год., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , умисно, таємно, повторно, керуючись корисливим мотивом, викрав належну ОСОБА_5 жіночу жилетку з хутра чорнобурки фірми «ІСЕ Ісеbеg», згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 8/922 від 29.11.2018, вартістю 1733 гривні 33 копійки, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Він же, 17.11.2018, близько 12 год., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , умисно, таємно, повторно, керуючись корисливим мотивом, викрав належні ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 3250 гривень, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму, а викраденими грошима розпорядився на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав та зазначив, що він у листопаді 2018, робив ремонт у квартирі ОСОБА_5 , по АДРЕСА_3 , де побачив хутрову жилетку, яку забрав до себе додому. Через декілька днів у тій же самій квартирі, під час виконання ремонтних робіт, він побачив на комоді гроші, які також привласнив.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, щодо обраної міри покарання поклалася на розсуд суду.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину), його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, вважає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною, із розумінням позбавлення права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є відшкодування потерпілій матеріальної шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд також враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, який проживає з цивільною дружиною, з якою мають на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання, визнав свою вину та повідомив про всі обставини скоєння злочинів, раніше був неодноразово засуджений у тому числі за злочини проти власності, а також враховуючи досудову доповідь про обвинуваченого у кримінальному провадженні, згідно якої ОСОБА_4 має високу ймовірність вчинення повторного правопорушення.

Одночасно, суд враховує і вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На переконання суду, обвинувачений ОСОБА_4 не розкаявся у вчиненому злочині, оскільки щире каяття передбачає, що особа дає критичну оцінку своїй протиправній поведінці, засуджує її, висловлює готовність понести за вчинене передбачену законом відповідальність.

У той же час, обвинувачений ОСОБА_4 не виявляє ознак засудження своєї злочинної поведінки, а просить не розлучати його із сином, тобто не призначати покарання, що пов`язане з ізоляцією від суспільства. Хоча оскільки обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово відбував покарання у вигляді реального позбавлення волі, тому, на момент здійснення крадіжок чужого майна, мав усвідомлювати наслідки вчинення таких дій.

Суд також враховує, що активне сприяння розкриттю злочину полягає у наданні особою органу досудового розслідування будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи. Саме лише повідомлення про обставини вчиненої крадіжки після її виявлення правоохоронним органом і під тиском доказів, не може розцінюватися як щире каяття чи активне сприяння розкриттю злочину.

Суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_4 найтяжчого покарання у вигляді позбавлення волі, про що просив прокурор у судових дебатах. Однак, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити таке покарання, щоб він схаменувся та згадав які наслідки тягнуть за собою протизаконні дії, а тому приходить до висновку, що необхідним та достатнім покаранням, з метою його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде покарання у вигляді арешту.

Речові докази у справі: жіноча жилетка з хутра чорнобурки фірми «ІСЕ Ісеbеg», що передана на зберігання її власнику ОСОБА_5 , слід повернути їй же за належністю.

Судові витрати за проведення експертизи в кримінальному провадженні становлять 572 грн., які слід стягнути з обвинуваченого.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-370, 374, ч. 2 ст. 373, ст. 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Речові докази в кримінальному провадженні: жіночу жилетку з хутра чорнобурки фірми «ІСЕ Ісеbеg», що передана на зберігання її власнику ОСОБА_5 - повернути їй же за належністю, звільнивши від зобов`язань по зберігальній розписці.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави, судові витрати в сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн. 00 коп.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області, шляхом подачі апеляції, через Городищенський районний суд, на протязі тридцяти днів, з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1