Справа №212/8399/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілої сторони ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кривого Рогу кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0001856 від 04.07.2017р. відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Алма-Ата, Казахстан, громадянина України, українця, маючого повну вищу освіту, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, не працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
який обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.01.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДАКОРТ» (далі - ТОВ «ДАКОРТ»), код Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України - 36394005 (далі - ), та ОСОБА_4 , укладено договір про надання послуг, згідно умов якого ОСОБА_4 взяв на себе зобов`язання виконати послуги з представництва інтересів ТОВ «ДАКОРТ» () у торгівельних точках.

Згідно змісту договору про повну матеріальну відповідальність та нерозголошення комерційної таємниці, який укладено 23.01.2017р. між ТОВ «ДАКОРТ» () та ОСОБА_4 , останній є матеріально відповідальною особою, оскільки як торгівельний представник прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження ввірених йому ТОВ «ДАКОРТ» матеріальних цінностей та грошових коштів.

Так, у ОСОБА_4 , який перебував у трудових відносинах із ТОВ «ДАКОРТ» (), а саме - працював торгівельним представником з повною матеріальною відповідальністю за забезпечення збереження ввірених йому матеріальних цінностей та грошових коштів, в точно не встановлений досудовим розслідуванням час, однак, не пізніше 17.00 години 29.03.2017р., виник злочинний умисел, направлений на привласнення ввірених йому грошових коштів за реалізовану продукцію.

З метою реалізації виниклого злочинного умислу, направленого на привласнення ввірених йому грошових коштів, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, виконуючи свої трудові обов`язки в свій робочий час, в точно не встановлений досудовим розслідуванням час, однак, не пізніше 17.00 години 29.03.2017р., перебуваючи на території ринку, розташованого на мкр.7-й Зарічний в Покровському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської обл., отримав від контрагента ТОВ «ДАКОРТ» () - фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 1748 грн. 88 коп. купюрами різного номіналу в якості оплати за поставлені товарно-матеріальні цінності згідно видаткової накладної № ДКР-041760 від 22.03.2017р. та в розмірі 3300 грн. 83 коп. в якості оплати за поставлені товарно-матеріальні цінності згідно видаткової накладної № ДКР-033852 від 08.03.2017р. для подальшої їх здачі до каси ТОВ «ДАКОРТ» (), розташованої по вул.Електрозаводська, 23А в Покровському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської обл.

Однак, ОСОБА_4 після закінчення робочої зміни, а саме до 18.00 годин 29.03.2017р., нехтуючи встановленими службовими обов`язками, що передбачені посадовою інструкцією торгівельного представника ТОВ «ДАКОРТ», які, крім іншого, наголошують: суворо дотримуватися встановлених термінів і порядку надходження матеріально-грошових коштів за реалізовану продукцію, розпорядився вказаними отриманими ввіреними йому грошовими коштами, які належать ТОВ «ДАКОРТ» (), на свій розсуд, а саме: привласнив їх, не передав до каси цієї юридичної особи, чим завдав ТОВ «ДАКОРТ» () майнової шкоди на загальну суму 5049,71 грн.

Розбіжність між даними контрагентів та даними ТОВ «ДАКОРТ» (), встановлена за актом ревізії діяльності торгівельного представника ТОВ «ДАКОРТ» () ОСОБА_4 , підтверджується висновком експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №5429/5430-17 від 18.12.2017р.

Органами досудового розслідування злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.191 КК України за ознаками привласнення чужого майна, яке було ввірене особі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та пояснив, що між ним та ТОВ «ДАКОРТ» було підписано договір про повну матеріальну відповідальність та нерозголошення комерційної таємниці. Відповідно до договору він збирав на торгівельних точках грошові кошти, які потім передавав в касу підприємства. 29.03.2017р. він отримав від контрагента ТОВ «Дакорт» - фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 1748 грн. 88 коп. та в розмірі 3300 грн. 83 коп., згідно видаткової накладної № ДКР-033852 від 08.03.2017р. для подальшої їх здачі до каси ТОВ «ДАКОРТ». Однак, зазначені кошти до каси підприємства не передав, привласнив їх і використав на власний розсуд. Не заперечує, що його діями підприємству нанесено матеріальну шкоду, тому позовні вимоги ТОВ «Дакорт» в розмірі 38 643,18 гривень визнає в повному обсязі.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичні обставини справи, і як встановлено судом, він правильно розуміє зміст цих обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції відсутні, заслухавши думку учасників судового розгляду та, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по кримінальному провадженню, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, що характеризують його особу, речових доказів та документів доданих доцивільного позову.
Оцінивши зібрані у справі докази, як з точки зору допустимості так і з точки зору достовірності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена повністю, а його умисні дії суд кваліфікує за ч.1 ст.190 КК України, як привласнення чужого майна, яке було ввірене особі.
При призначенні покарання, суд керується ст.65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи вид та розмір покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є злочином середньої тяжкості, наслідки які настали від вчинення злочину у вигляді матеріальної шкоди, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарі нарколога та психіатра не перебуває, працює неофіційно, інвалідом не являється, поведінку після вчинення злочину, ставлення підсудного до вчиненого.

Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття у вчиненому.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.
Суд зважує на думку, що викладена у висновку доповіді наданої Покровським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про те, що виправлення ОСОБА_4 можливо без позбавлення волі або обмеження волі і не становить високої небезпеки для суспільства.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним нових злочинів, йому необхідно і достатньо призначити найбільш м`який вид покарання у виді штрафу, передбаченого санкцією ч.1 ст.191 КК України, у максимальному розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. без позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю.
Відповідно до ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно висновку судово-економічної експертизи №5429/5430-17 від 18.12.2017р., підтверджується розбіжність між даними контрагентів та даними ТОВ «Дакорт», встановлена за актом ревізії діяльності торгівельного представника ТОВ «Дакорт» ОСОБА_4 на суму 38 643,18 гривень.
Враховуючи, що ОСОБА_4 суму причиненої шкоди визнав і сума збитків підтверджена висновком експерта, цивільний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 не обирався.

По справі проведена судово-економічна експертиза №5429/5430-17 від 18.12.2017р. Дніпропетровським НДЕКЦ МВС України, витрати за яку, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_4 .

Речові докази по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15,34,50, 60, 65, 66, 67, 191 КК України, ст. 368-371, 373,374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.191 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю.
Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАКОРТ» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАКОРТ» () 38 643 гривні 18 коп., завданої злочином шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України витрати за проведення судово-економічної експертизи №5429/5430-17 від 18.12.2017р. 2 476 гривни 00 коп.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, всіма учасниками процесу.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1