КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 січня 2019 року,відносно, -

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Біла Ямпільського району Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, що має на утриманні 2 дітей 2003 та 2006 років народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України.

за участю
прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання прокурора Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 12 лютого 2019 року включно.
Відповідно до ухвали, слідчий суддя, врахував конкретні обставини вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , вагомість доказів наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які поза розумним сумнівом свідчать про причетність до вказаного злочину, покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, дані про особу ОСОБА_6 , та дійшов висновку, що встановлені при застосуванні запобіжного заходу ОСОБА_6 ризики переховуватися від органів досудового розслідування; знищити, сховати або спотворити речові докази, які мають значення для кримінального провадження; впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, на даний час не зменшилися.

Також слідчим суддею враховано, що 28.12.2018, відповідно до ст. 290 КПК України, зібравши достатньо доказів відносно підозрюваного для складання та передачі обвинувального акту до суду, сторону захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003022 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Захисник вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, зазначає, що стороною обвинувачення на обґрунтування підозри було надано докази, які подавалися і при обрані запобіжного заходу, а саме протоколи допиту свідка ОСОБА_9 , допиту та впізнання з участю потерпілого ОСОБА_10 , а також свідка ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Зокрема, апелянт зазначає, що у протоколі впізнання кожна з осіб, що приймала участь у ньому, вказувала лише на загальні ознаки особи, яка впізнається вік, зріст, статуру, одяг, а в порушення процесуальних норм місце розміщення фотографії підозрюваного відносно статистів не змінювалося у всіх протоколах, що могло призвести до викривлення дійсних обставин.
Стороною захисту на спростування причетності підозрюваного до кримінального правопорушення надано докази перебування ОСОБА_6 в період з червня 2015 року по березень 2018 року в м. Москві, де він здійснював трудову діяльність. Також надано додатково відповіді на запити Міністерства оборони України, які підтвердили лікування свідка та потерпілого у медичному закладі, що створює підстави вважати, що є обґрунтовані сумніви щодо достовірності їх показань. Вказує на відсутність ризиків, а саме впливу на свідків або переховування, оскільки підозрюваним не вчинено дій, які б свідчили про наміри ухилення або переховування від органів слідства або суду, у зв`язку з чим просить суд обрати більш м`який запобіжний захід.

Просить суд звернути увагу на міцні соціальні зв`язки підозрюваного, наявність постійного місця проживання, відсутність судимостей, пенсійний вік та інвалідність батька.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисникане підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003022 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.
Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Головною військової прокуратурою Генеральної прокуратури України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07 квітня 2014 року на території Донецької області України утворено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі - «ДНР»), у складі якої створені незаконні збройні формування.
Указана терористична організація має: конкретних лідерів, які підтримують між собою тісні взаємозв`язки, чітку ієрархію та структуру, яка складається з політичного та силового блоків, керівники та учасники яких підпорядковуються лідерам організації, а також розподіл функцій між її учасниками, на яких покладені відповідні обов`язки згідно з єдиним планом спільних злочинних дій.

Органами досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 у період із липня 2014 року до липня - серпня 2015 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), діючи умисно, з особистих мотивів, пов`язаних із хибним сприйняттям законності проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, схвалюючи дії керівництва Російської Федерації щодо збройної окупації частини території України, усвідомлюючи, що діяльність терористичної організації «ДНР» направлена на порушення суверенітету та територіальної цілісності України, ведення бойових дій проти сил антитерористичної операції, для насильницької зміни меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, з метою сприяння діяльності вищевказаної терористичної організації, за невстановлених слідством обставин, перебуваючи на території Донецької області (більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено), вступив до складу терористичної організації «ДНР», де його було зараховано до так званої «5 окремої мотострілецької бригади «Оплот» 1 армійського корпусу Міністерства оборони «ДНР» (військова частина НОМЕР_1 )».
30 травня 2018 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 31 травня 2018 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 України.

28 грудня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні цього ж кримінального правопорушення.

01 червня 2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 липня 2018 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 21 серпня 2018 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2018 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 30 вересня 2018 року.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2018 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 26 листопада 2018 року.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 листопада 2018 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 18 січня 2019 року.

19 листопада 2018 року постановою заступника Генерального прокурора - Головного військового прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 8 (восьми) місяців.

10 січня 2019 року прокурор Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під ватою на строк 60 днів.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 січня 2019 року зазначене клопотання частково задоволено та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 12 лютого 2019 рокувключно.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, а також інші дані про особу ОСОБА_6 в їх сукупності.
Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду сукупність всіх даних, зазначених в ухвалі слідчого судді, дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, всупереч доводам апеляційної скарги, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язує його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_8 в період з червня 2015 року по березень 2018 року перебував в м. Москві здійснюючи трудову діяльність, не є підставною вважати підозру необґрунтованою.
Таким чином доводи сторони захисту про відсутність обґрунтованої підозри є безпідставними.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які не зменшилися та дають підстави для продовження застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.
Продовжуючи застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Колегією суддів варховано і те, що 28грудня 2018 року, відповідно до ст. 290 КПК України, сторону захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступу до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003022 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, і на даний час ОСОБА_8 ознайомлюється із матеріалами вказаного кримінального провадження.
Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вище вказаним вимогам, і що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для продовження застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Даних, на які посилається захисник, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, матеріали судової справи не містять.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі справи не вбачається.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 січня 2019 року, якою частково задоволено клопотання прокурора Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 12 лютого 2019 року включно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1100/2019
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_14
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1