Справа №487/3767/19
Провадження №1-кс/487/3965/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2019 року Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання Заступника начальника Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № № 0000058 від 13.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16.05.2019 року Заступник начальника Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 за погодженням з прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_4 , в рамках здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000058, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, виявлене у ході освідування 15.05.2019 затриманої особи, а саме: два ватних тампони зі змивам з долонь рук ОСОБА_5 .

Підставою для внесення клопотання є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до ст. 172 КПК України, неприбуття прокурора не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Із матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві знаходиться кримінальне провадження № 0000058 від 13.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи старшим слідчим слідчого відділу слідчого управління Березанського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області, та являючись службовою особою, 10.05.2019 о 19 год. 20 хв., діючи умисно з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, перебуваючи біля торгівельного центру «Плаза», за адресою: вул. Григорівського Десанту, 34/1, м. Южне Одеської області вимагав від ОСОБА_6 надати йому особисто неправомірну вигоду у сумі 600 (шістсот) доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ становило 15 744 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот сорок чотири) гривень, за здійснення впливу на начальника Березанського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 з метою подальшого укладання угоди про визнання винуватості між вищевказаним прокурором та сином ОСОБА_6 ОСОБА_8 , який є підозрюваним у кримінальному провадженні № 0000227 від 08.05.2018 за ч. 1 ст. 369 КК України, у якому досудове розслідування здійснюється слідчим ОСОБА_5 . Крім того, у разі отримання згоди від ОСОБА_6 на передачу неправомірної вигоди у сумі 600 (шістсот) доларів США ОСОБА_5 зобов`язався виготовити та підписати клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 не пов`язаного з позбавленням волі, а саме у вигляді особистого зобов`язання та після здійснити вплив на начальника Березанського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 з метою затвердження цього клопотання.
Надалі, 13.05.2019 о 12 год. 04 хв. у ході телефонної розмови ОСОБА_5 з метою збільшення суми вимагаємої ним раніше неправомірної вигоди повідомив ОСОБА_6 про необхідність передачі йому особисто неправомірної вигоди у сумі 1 000 (одна тисяча) доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ становило 26 200 (двадцять шість тисяч двісті) гривень за здійснення впливу на суддю, при цьому не зазначаючи анкетні данні останнього, з метою винесення вироку на підставі укладеної угоди між прокурором та підозрюваним ОСОБА_8 та призначення покарання визначеного угодою, не пов`язаного з позбавленням волі.

Після цього, 15.05.2019 о 19 год. 00 хв. доводячи свій злочинний намір до кінця, знаходячись біля торгівельного центру «Плаза», за адресою:

вул. Григорівського Десанту, 34/1, м. Южне Одеської області, діючи з тих самих мотивів, ОСОБА_5 особисто одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду для себе у розмірі 26 000 (дводцять шість тисяч) гривень, після чого ОСОБА_5 одразу був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

В подальшому, на підставі постанови прокурора про проведення освідування особи від 15.05.2019 було проведено освідування підозрюваного ОСОБА_5 у процесі якого, за допомогою ватних тампонів відібрано змиви з правої та лівої руки останнього, а тому вони можуть містити у собі сліди вчинення кримінального правопорушення та повинні бути арештовані.

Вищезазначені речі та документи містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, та можуть бути визнані речовими доказами.

За змістом ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим доведено, що вилучені речі та документи відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна. Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.

За такого, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання належить задовольнити.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ

Клопотання Заступника начальника Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 - задовольнити.
Накласти арешт на майно, виявлене у ході освідування 15.05.2019 затриманої особи, а саме: два ватних тампони зі змивам з долонь рук ОСОБА_5 .

Місцем зберігання речей визначити - камеру зберігання речових доказів Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1