КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження №0000133 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Іванківського районного суду Київської області від 10 жовтня 2018 року, яким засуджено:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горностайпіль Іванківського району Київської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
вироком Іванківського районного суду Київської області від 13.12.2017 року за ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ст.ст.75, 76, 104 КК України до 4-х років позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку 2 роки,

за ч.2 ст.289 КК України до 5-ти років позбавлення волі без конфіскації майна;
за ч.2 ст.185 КК України до 2-х років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначено покарання у виді 5-ти років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання покарання за вироком Іванківського районного суду Київської області від 13.12.2017 року, ОСОБА_6 остаточно призначено покарання у виді 5-ти років 6-ти місяців позбавлення волі без конфіскації майна,

та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Горностайпіль Іванківського району Київської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ч.2 ст.289 КК України до 5-ти років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 роки.
На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Цим же вироком вирішено питання про судові витрати та речові докази.

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 , будучи раніше судимий, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та в період іспитового строку знову скоїв кримінальні правопорушення за наступних обставин.
Так, повторно, 06.04.2018, у період з 04 години до 06 години, точного часу в ході слідства та судом не встановлено, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , за пропозицією ОСОБА_6 , вирішили вчинити незаконне заволодіння автомобілем марки «Москвич М-2140» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 та знаходиться у гаражному приміщенні на території господарства АДРЕСА_3 .
З метою реалізації свого злочинного, протиправного умислу, направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , шляхом пошкодження віконної рами, через отвір, що утворився, проникли до вищевказаного гаражного приміщення, де знаходився автомобіль марки «Москвич М- 2140» з реєстраційним номером НОМЕР_1 .
У подальшому, не приводячи у дію двигун автомобіля, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 умисно, із корисливих мотивів, з метою використання даного транспортного засобу в особистих цілях, не маючи будь-якого права керувати чи володіти даним транспортним засобом, без дозволу власника, незаконно заволоділи автомобілем марки «Москвич М-2140» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , здійснивши поїздку на ньому.
Крім того, повторно, 06.04.2018, у період з 04:00 години до 06:00 години, точного часу не встановлено, ОСОБА_6 вирішив вчинити крадіжку з автомобіля марки «Москвич М-2140» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_3 та який знаходився біля господарства АДРЕСА_4 .
У подальшому, з метою реалізації свого злочинного, протиправного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 підійшов до автомобіля марки «Москвич М-2140» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який знаходився біля господарства №4 по вул. Леніна в с. Горностайпіль Іванківського району Київської області, та через незачинені двері проник до середини вище вказаного автомобіля, в якому за допомогою сили рук, вирвав із акустичної системи автомобіля марки «Москвич М-2140» - магнітолу марки «JVC» моделі «KD-G332» чорного кольору, вартістю 349,67 гривень, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду.
У подальшому ОСОБА_6 розпорядився викрадений майном на власний розсуд.

На вказаний вирок, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з вироком через невідповідність призначеного судом покарання тяжкості вчиненого правопорушення та особі обвинуваченого, оскільки вважає, що призначене йому покарання занадто суворе. Апелянт впевнений, що вирок суду не містить мотивів щодо необхідності призначення покарання у виді позбавлення волі, окрім цього, судом не враховано характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання, зокрема визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Тому просить, вирок змінити та призначити йому покарання за ч.2 ст.289, ч.2 ст.185, ст.75 КК України у виді 5-ти років позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку 3 роки без конфіскації майна.

Заслухавши:
доповідь судді апеляційного суду;
думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, оскільки вважає вирок суду законним та обґрунтованим;
перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Вирок щодо ОСОБА_7 учасниками судового провадження не оскаржується.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та кваліфікація його дій за ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України не оспорюються учасниками судового провадження, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.

Щодо доводів апеляційної скарги про суворість призначеного покарання, то вони не ґрунтуються ні на вимогах закону, ні на матеріалах провадження та не підтверджені жодними доказами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, повне визнання ним вини та щире каяття у вчиненому. Взяв до уваги суд і той факт, що ОСОБА_6 по місцю проживання характеризується негативно, ніде не працює та не навчається, злочин вчинив у стані алкогольного сп`яніння, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Згідно досудової доповіді, складеної Іванківським РВ з питань пробації, ОСОБА_6 схильний до вчинення крадіжок, працює неофіційно рибалкою, на військову службу не призивався, а його виправлення без позбавлення чи обмеження волі не можливе та становить високу ймовірність вчинення повторного правопорушення.

Крім того, суд також врахував той факт, що ОСОБА_6 дані кримінальні правопорушення вчинив у період іспитового строку, під час відбування покарання призначеного попереднім вироком.

За даних обставин, на думку колегії суддів, покарання обвинуваченому призначене з дотриманням вимог ст.65 КК України, воно є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для пом`якшення цього покарання колегія суддів не вбачає.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробовуванням є неприпустимим.

Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства України, які б могли бути підставою для скасування вироку, судом не допущено.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що вирок відповідає вимогам закону, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, а вирок Іванківського районного суду Київської області від 10 жовтня 2018 року необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Іванківського районного суду Київської області від 10 жовтня 2018 року, щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3