Справа № 751/8167/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/160/19
Категорія - кримінальні Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника ЧВК 44 ОСОБА_7 ,

засудженої ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_8 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 листопада 2018 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и л а :

Вироком Харківського районного суду Харківської області від 09 червня 2016 року ОСОБА_8 була засуджена за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до 3 років одного місяця позбавлення волі.

20 листопада 2018 року засуджена ОСОБА_8 звернулася до районного суду з клопотанням про її умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 листопада 2018 року було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України.

Таке рішення суду мотивоване тим, що відбуття встановленої законом частини строку покарання не є достатньою підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а викладені в характеристиці і висновку до неї обставини не дають підстав для такого звільнення.

Не погоджуючись із прийнятим судом рішенням, засуджена ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду та прийняти нову, якою звільнити її від відбування покарання умовно-достроково. Вважає, що ухвала суду винесена з порушенням вимог процесуального законодавства, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що відбуваючи покарання в Чернігівській виправній колонії №44 вона дійсно мала одне дисциплінарне стягнення, яке на даний час вже погашене. Вказує на непослідовність та суперечливість оцінки доказів судом по справі, а саме щодо її поведінки, проте, в матеріалах особової справи відсутні будь-які факти щодо її несумлінної поведінки. Звертає увагу на характеристику, де зазначено про її повне визнання провини у скоєному злочині.

Заслухавши доповідача, засуджену ОСОБА_8 , яка підтримала свою апеляційну скаргу та мотивувала її доводами з вищевказаних підстав, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги засудженої, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою, думку представника колонії, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про те, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а згідно ч.3 ст.81 КК України, умовне-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, зокрема, після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом.

Підставою для умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженої, що підтверджується її сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесу відбування покарання.

Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженої, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.

При вирішенні питання про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК, суд всебічно з`ясував дані, що характеризують особу засудженої, її поведінку, ставлення до праці та виправлення. З цього приводу він в ухвалі зазначив мотиви, з яких прийшов до висновку про відмову в умовно-достроковому звільненні засудженої від покарання.

Розглядаючи клопотання, суд, виходячи з того, що питання про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно ст.81 КК України є правом, а не обов`язком суду, зваживши при цьому на те, що поведінка засудженої за весь час відбування покарання не є сумлінною, характеризується задовільно, своєю поведінкою засуджена не прагне показувати позитивні приклади засудженим відділення та установи, притягувалась до дисциплінарної відповідальності, не відноситься до числа засуджених з позитивною спрямованістю та не входить до складу самодіяльних організацій засуджених установи чи відділення (не приймає участь у роботі секцій самодіяльних організацій різних напрямків чи ради колективу засуджених), за весь час відбування покарання ставлення до праці засудженої також не є сумлінним, до праці відноситься добре, а також засуджена має четверту судимість, держава вже надавала їй можливість уникнути відбуття покарання, двічі звільнялась з іспитовим строком, але засуджена знехтувала довірою держави, не зробила належних та правильних висновків для себе та в період невідбутої частини строку покарання скоїла новий злочин, тому не має впевненості в її подальшій самостійній правослухняній поведінці, за характером особа нецілеспрямована, легковажна, повільна, вимоглива, у колективі засуджених прагне активного спілкування, легко підпадає під вплив інших засуджених, відносини з іншими засудженими намагається будувати правильно, у спілкуванні з представниками адміністрації не завжди тактовна, за що двічі притягувалась до дисциплінарної відповідальності, на зауваження представників адміністрації реагує задовільно, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться задовільно.

При дослідженні матеріалів судової та особової справ засудженої колегія суддів встановила, що вона вже вчетверте засуджена за скоєння умисних злочинів, двічі звільнялась від покарання з іспитовим строком. Вказане свідчить, що ОСОБА_8 за час відбування покарання своєю поведінкою та обраним способом життя, що полягає у вчинені злочинів через незначний проміжок часу після звільнення не довела свого виправлення і перевиховання, з позитивної сторони себе не зарекомендувала.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що передбачені законом підстави для скасування або зміни ухвали суду першої інстанції відсутні.

У відповідності до ч.2 ст. 424 КПК України, ухвали суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню окремім випадків, передбачених КПК. Згідно п. 10 ч. 3 КПК України, кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність. В даному випадку справа, заведена за клопотанням ОСОБА_8 про умовно-дострокове її звільнення від покарання відноситься до справ в порядку виконання вироку і не являється кримінальним провадженням. Тому дана ухвала апеляційного суду не підлягає оскарженню в касаційному порядку. Цей висновок колегія суддів обґрунтовує, окрім іншого, п. 32 Правових позицій судової палати Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за 2015 р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 листопада 2018 року про відмову в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3