Справа № 517/846/15-к
Провадження по справі № 1-кп/521/25/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора - ОСОБА_7 ,

обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

потерпілої - ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у с. Слобідка Кодимського району Одеської області, має середню освіту, не працює, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 і ІНФОРМАЦІЯ_3 , не судимий, проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

-у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 365 КК України,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, який народився у м. Арциз Одеської області, має середню освіту, не працює, одружений, проживає за адресою АДРЕСА_2 , судимий:

1) 21.12.1999 року Арцизьким районним судом Одеської області за ст.ст. 140 ч. 2, 81 ч. 3, 44, 42 КК України (1960) до 1 року позбавлення волі;

2) 04.09.2000 року Арцизьким районним судом Одеської області за ст.ст. 140 ч. 2, 140 ч. 3, 142 ч. 2, 42 КК України (1960) до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

3) 23.05.2003 року Песчанським районним судом Вінницької області за ст.ст. 391, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

4) 25.11.2008 року Арцизьким районним судом Одеської області за ст.187 ч. 2 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 12.09.2013 року умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 21 день,

-у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 353 КК України,-

У С Т А Н О В И В:
У травні 2015 року, більш точної дати не встановлено, у ОСОБА_13 виник умисел на незаконне заволодіння майном осіб, що мешкають за адресою АДРЕСА_3 .

З цією метою 10.05.2015 року, знаходячись у м. Одесі ОСОБА_13 звернувся до свого знайомого Особи 1 з проханням відвезти його на автомобілі до смт. Затишшя Фрунзівського району Одеської області. При цьому повідомив, що він бажає забрати борг у одного з мешканців вказаного села. Разом з цим, ОСОБА_13 попросив Особу 1 взяти з особою ще одну людину для отримання фізичної переваги. Не будучи обізнаним про злочинний намір ОСОБА_13 , Особа 1 погодився на прохання В той же день Особа 1 зателефонував своєму знайомому ОСОБА_8 та попросив поїхати разом з ним до смт. Затишшя, щоб бути присутнім при поверненні боргу його знайомому. ОСОБА_8 , будучи спочатку необізнаним про злочинний намір ОСОБА_13 , направлений на неправомірне заволодіння чужим майном, погодився на пропозицію Особи 1.

При цьому ОСОБА_8 в той час був працівником правоохоронного органу - працював на посаді молодшого інспектора спеціальної роти груп затримання батальйону міліції охорони № 2 УДСО при ГУ МВС України в Одеській області відповідно до наказу начальника УДСО при ГУ МВС України в Одеській області № 121-о/с від 03.12.2013 року. Відповідно до функціональних обов`язків, ст.ст. 2, 10 чинного на той час Закону України «Про міліцію» на ОСОБА_8 був покладений обов`язок забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів, запобігання правопорушенням та їх припинення, виявлення кримінальних правопорушень, участь у розкритті кримінальних правопорушень та розшуку осіб, які їх вчинили, захист власності від злочинних протиправних посягань, виявлення причин і умов, що сприяють вчиненню правопорушень, вживання в межах своєї компетенції заходів до їх усунення.

11.05.2015 року близько 01 години ОСОБА_13 і ОСОБА_8 на автомобілі марки «Міцубісі Галант» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням Особи 1 поїхали до смт. Затишшя, прибули туди близько 02 години та залишились до ранку.

Того ж дня близько 05 години 30 хвилин ОСОБА_13 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, наказав ОСОБА_8 піти разом з ним до будинку АДРЕСА_3 , а Особа 1 залишився чекати їх в автомобілі.

Приблизно о 06 годині 30 хвилин ОСОБА_13 разом зі ОСОБА_8 прийшли до вказаного будинку, де в той час знаходились його власник ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і його колишня дружина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Побачивши, що ОСОБА_13 і ОСОБА_8 , одягнутий у формений одяг працівника міліції, зайшли на подвір`я, ОСОБА_12 вийшла до них. ОСОБА_13 з метою безперешкодного проникнення у будинок також представився працівником міліції. При цьому ОСОБА_13 і ОСОБА_8 пояснили потерпілій свій візит нібито проведенням перевірки за фактом бійки в смт. Затишшя.

Увійшовши в будинок, ОСОБА_13 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, з метою надання достовірності перевірки за фактом бійки, наказав ОСОБА_8 зафіксувати анкетні дані ОСОБА_14 та ОСОБА_12 . У свою чергу ОСОБА_8 , будучи працівником міліції, перевищуючи свої службові повноваження, розуміючи, що фактично будь-якої бійки у смт. Затишшя в ніч на 11.05.2015 року не було, проведення перевірки не входить до його обов`язків, передбачених функціональними обов`язками інспектора спеціальної роти груп затримання батальйону міліції охорони № 2 УДСО при ГУ МВС України в Одеській області, почав розпитувати потерпілих про обставини вигаданої бійки. При цьому, надаючи видимість законності своїх дій, ОСОБА_8 записував анкетні дані потерпілих та їх сусідів у блокнот, а ОСОБА_13 задавав потерпілим питання з метою їх переконання у тому, що вони здійснюють свої службові обов`язки працівників міліції.

Далі ОСОБА_13 , реалізовуючи свій злочинний намір, шляхом висловлення погроз застосуваня насильства став вимагати у ОСОБА_14 і ОСОБА_12 віддіти гроші. При цьому він наказав ОСОБА_8 зв`язати потерпілих. З метою досягнення своєї мети ОСОБА_13 і ОСОБА_8 знайденими в будинку ременями та ганчірками зв`язали ОСОБА_14 і ОСОБА_12 руки і ноги та зробили пов`язки на обличчя, позбавивши їх можливості рухатися та кликати на допомогу.

Під час огляду приміщень будинку ОСОБА_13 і ОСОБА_8 знайшли грошові кошти. Однак, ОСОБА_13 , який був незадоволений сумою знайдених грошей, під час перебування ОСОБА_8 в іншій кімнаті будинку, взяв кухонний ніж, приставив його до шиї ОСОБА_12 , погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілої, та питав про наявність грошей. ОСОБА_12 відповіла, що нічого не знає про гроші ОСОБА_14 , а сама мешкає у сусідньому будинку.

Після цього, близько 07 години ОСОБА_13 пройшов до житла ОСОБА_15 будинку АДРЕСА_3 та у ході огляду приміщень знайшов у жіночій сумочці гроші в сумі 200 грн., та повернувся до будинку ОСОБА_14 , де разом зі ОСОБА_8 продовжив шукати гроші та коштовні речі.

Знайшовши у будинку ОСОБА_14 і ОСОБА_12 гроші в сумі 22305 грн., газовий пістолет «Walther» (серія №06963, калібр 9 мм) вартістю 2000 грн., набої до газового пістолета у кількості 71 шт. вартістю 09 грн. - на загальну суму 639 грн., ювелірні вироби (ланцюг, браслет, каблучка, сережка) на загальну суму 2500 грн., мобільний телефон «Самсунг Е 1202» вартістю 150 грн., ОСОБА_13 і ОСОБА_8 забрали їх з місця вчинення злочину.

Повернувшись до автомобіля, ОСОБА_13 і ОСОБА_8 повідомили Особу 1 про пограбування ними потерпілих. Під час слідування до м. Одеси їх було затримано співробітниками правоохоронних органів.

Обвинувачений ОСОБА_13 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 353 КК України визнав повністю та пояснив, що у вказані в обвинуваченні час та місці разом зі ОСОБА_8 , який був одягнутий у міліцейську форму, зайшли до двору потерпілих. Направлялися туди, щоб пограбувати. Коли з будинку вийшла господиня, представилися їй працівниками міліції, і вона впустила їх в будинок. Після цього декілька хвилин поспілкувалися з потерпілими на вигадану тему нібито вчиненого правопорушення, а потім посадили їх на диван, закрили рот та він залишився з потерпілими у кухні, а ОСОБА_16 за його вказівкою став обшукувати будинок. До потерпілих він фізичне насильство не застосовував, але погрожував словесно, демонстрував ніж. Про такі його дії ОСОБА_16 не знав, оскільки в той час знаходився у іншій кімнаті. У потерпілих забрали гроші близько 20 тисяч грн., інші речі, при цьому частину грошей знайшов він, в частину - ОСОБА_16 . Він ( ОСОБА_17 ) ще ходив до іншого будинку в тому ж дворі, шукав цінні речі там. У скоєному розкаюється, вибачився перед потерпілою. У той період, що розглядається справа, він одружився, має намір змінити свій спосіб життя і піклуватися про створену сім`ю.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочинів визнав: за ч. 2 ст. 365 КК України повністю, за ч. 3 ст. 186 КК України частково. При цьому він пояснив, що на момент вчинення злочину був працівником правоохоронного органу одного з підрозділів міліції охорони. 10.05.2015 року до нього звернувся знайомий ОСОБА_18 і він погодився на пропозицію побути присутнім під час передачі боргу знайомому. Разом з ОСОБА_18 і ОСОБА_19 приїхали до селища, де проживали потерпілі. По дорозі він переодягнувся у формений міліцейський одяг. Коли разом з ОСОБА_19 зайшли у двір потерпілих, то двері відчинила жінка. Вони стали задавати їй питання про вигадане правопорушення бійку у клубі, він ( ОСОБА_16 ) записував у блокнот нібито якісь відомості. Жінка сприймала їх як працівників міліції і запросила в будинок, де вони продовжували розпитувати її і другого потерпілого про бійку. Потім ОСОБА_19 закрив потерпілій рот рукою та наказав йому ( ОСОБА_16 ) шукати гроші в іншій кімнаті. Він знайшов пачку грошей з написом на ній «10000 грн.», і передав їх ОСОБА_19 . Перед тим, як залишити будинок, вони зв`язали потерпілих ременями, які він знайшов в кімнаті. Вину визнає частково, оскільки не вступав у попередню змову з ОСОБА_19 і не мав мети проникнення у житло для вчинення злочину. Про вчинення викрадення майна зрозумів, вже перебуваючи в будинку.

Окрім повного визнання вини ОСОБА_13 та не дивлячись на часткове визнання вини ОСОБА_8 , їх вина у скоєнні інкримінованих злочинів підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

- Потерпіла ОСОБА_12 показала суду, що 11.05.2015 року вранці почула, що постукали у двері. Вона побачила у дворі ОСОБА_16 , що був у міліцейській формі, та ОСОБА_19 , які стали питати про бійку у клубі, попросилися зайти до будинку, щоб скласти протокол. Вдома знаходився її чоловік ОСОБА_14 , який був хворий. Обвинувачені розпитували, записували якісь дані, а потім вдягнули перчатки, зв`язали її і стали вимагати гроші. Слюсар став шукати цінні речі в кімнатах будинку, а ОСОБА_19 підставив їй до горла ніж, погрожував. Потім їх завели у дальню кімнату, положили Топольницького на ліжко і зв`язали руки та ноги, її посадили у крісло і також зв`язали. Вона сказала, що у неї у гаманці в іншому будинку у цьому ж дворі є всього 200 грн., і ОСОБА_19 пішов їх шукати. Всього обвинувачені забрали у них близько 22 тисяч грн., мобільний телефон, ювелірні вироби, інше майно. Після того, як обвинувачені покинули будинок, вона змогла звільнитися, розв`язала Топольницького і той пішов до відділення міліції. В кімнаті вона знайшла залишений обвинуваченими блокнот з їх записами. Нападники були без масок, вона добре їх роздивилась, запам`ятала і в подальшому впізнала.

- Як вбачається з протоколу та заяви (т. 6 ар. 3-4, 32), 11.05.2015 року потерпілі ОСОБА_14 і ОСОБА_12 особисто звернулися до Фрунзівського РВ ГУМВС України в Одеській області із заявою про вчинення злочину щодо них.

- Відповідно до протоколу огляду місця події місцем вчинення злочину є будинок за адресою АДРЕСА_3 . В кімнаті виявлено блокнот, на першій сторінці якого міститься рукописний текст з даними потерпілих та інших осіб. Крім того, під час огляду місця події виявлено; полімерний шлаг, 2 ремені, відрізок скатертини, рушник, за допомогою яких обвинувачені зв`язали потерпілих; кухонний ніж (т. 6 ар. 6-29). Результати огляду місця події узгоджуються з показами обвинувачених та потерпілої про обставини вчинення злочину.

- Висновком почеркознавчої експертизи встановлено, що рукописний текст з даними потерпілих та інших осіб у блокноті, виявленому при огляді місця події , виконаний обвинуваченим ОСОБА_8 (т. 3 ар. 163-169). Зазначений висновок узгоджується з показами обвинувачених та потерпілої про обставини вчинення злочину.

- Потерпілим ОСОБА_14 було отримано у встановленому порядку дозвіл на придбання і зберігання газового пістолету марки «Walter PP» калібру 9 мм № НОМЕР_2 (справа власника газової зброї т. 2 ар. 15-30).

- Відповідно до протоколу огляду місця події від 11.05.2015 року (т. 6 ар. 35-59) у смт. Ширяєво Одеської області на перехресті вулиць Жотневої та Ульянівської було виявлено автомобіль марки «Міцубісі Галант» реєстраційний номер НОМЕР_1 . В салоні автомобіля виявлено та вилучено: куртка чорного кольору, в правій кишені якої в поліетиленовому пакеті гроші в сумі 10000 грн. з написом на папері «10000»; в нижньому лівому кармані куртки гроші в загальній сумі 12505 грн.; мобільний телефон «Самсунг»; травматичний пістолет з № НОМЕР_2 і набої до нього; службове посвідчення на ім`я ОСОБА_8 ; формений одяг працівника міліції та інші речі. При цьому суд зважає на те, що номер на виявленому в автомобілі пістолеті співпадає з номером пістолета, який перебував у власності потерпілого ОСОБА_14 . Дозвіл на проведення вказаного огляду наданий слідчим суддею 13.05.2015 року (т. 3 ар. 194).

- Відповідно до протоколу огляду (т. 3 ар. 13-18) під час проведення огляду місця події обвинувачений ОСОБА_13 добровільно видав працівникам міліції ювелірні вироби каблучку, сережку, ланцюжок 60 см, ланцюжок 20 см.

- Вартість викраденого майна телефону та газового пістолету підтверджується довідками (т. 3 ар. 5-6).

- Як видно з протоколів і додатків до них, потерпіла ОСОБА_12 при пред`явленні осіб для впізнання впізнала ОСОБА_8 та ОСОБА_13 як осіб, які вчинили злочин щодо неї і ОСОБА_14 11.05.2015 року ( т. 3 ар. 188-193).

- Відомості, отримані під час слідчих експериментів з потерпілими (т. 3 ар. 182-187), узгоджуються з показами ОСОБА_12 , які вона надала в судовому засіданні.

- Відомості, отримані під час слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_13 (т. 3 ар. 180-181), узгоджуються з його ж показами, наданими в судовому засіданні.

- Як вбачається з послужного списку, ОСОБА_8 перебував на службі в Органах внутрішніх справ з 25.05.2008 року, в тому числі на посаді молодшого інспектора спеціальної роти груп затримання батальйону міліції охорони № 2 УДСО при ГУ МВС України в Одеській області з 01.12.2013 року (т. 4 ар. 17-25).

- Наказом начальника Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Одеській області № 42 о/с від 11.05.2015 року ОСОБА_8 звільнено з органів МВС з посади молодшого інспектора взводу № 1 спеціальної роти груп затримання батальйону міліції охорони відповідно до ст. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (за дискредитацію) (т. 6 ар. 66).

- Згідно зі свідоцтвом про смерть ОСОБА_20 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 (т. 7 ар. 17).

- Згідно зі свідоцтвом про шлюб від 29.11.2018 року обвинувачений ОСОБА_21 зареєстрував шлюб з ОСОБА_22 та змінив прізвище з ОСОБА_19 на ОСОБА_17 (т. 7 ар.).

Доводи сторони захисту щодо необізнаності ОСОБА_8 до моменту потрапляння в будинок про наміри ОСОБА_13 вчинити злочин, тобто про відсутність між ними попередньої змови і відсутність в його діяннях кваліфікуючої ознаки проникнення у житло, - з огляду на досліджені докази, є непереконливими, і суд вважає їх такими, що надані з метою пом`якшення кримінальної відповідальності.

Так, стороною обвинувачення було доведено, що ОСОБА_8 , будучи одягнутим у форму працівника міліції, і ОСОБА_13 , який представився потерпілим як працівник поліції, запевнили потерпілих, що вони виконують службові обов`язки і проводять перевірку у зв`язку з вчиненим злочином. При цьому обидва обвинувачених знали, що вводять таким чином потерпілих в оману, але використали цей вигаданий привід для проникнення у житло.

Суд приймає до уваги висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №569/1111/16-к. Так, проникнення як кваліфікуюча ознака розбою (грабежу) передбачає, що особа потрапила у житло незаконно, тобто за відсутності права перебувати в місці, де знаходиться майно (всупереч волі законного володільця, шляхом обману, за відсутності визначених законом підстав чи на порушення встановленого законом порядку). При цьому незаконність проникнення стосується самого факту потрапляння до житла або перебування в ньому під час вчинення розбою (грабежу). Спосіб проникнення (застосування фізичних чи інтелектуальних зусиль) принципового значення для встановлення кваліфікуючої ознаки «проникнення» не має. При вирішенні питання про застосування кваліфікуючої ознаки «проникнення у житло, інше приміщення чи сховище» в складі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 (ч. 3 ст. 186) КК України, вирішальне значення мають режим доступу до приміщення (вільний/обмежений) під час вчинення розбою та наявність у особи умислу на незаконне входження (потрапляння) до приміщення або незаконне перебування в ньому з метою заволодіння чужим майном.
В судовому засіданні ОСОБА_8 підтвердив, що в його присутності ОСОБА_13 не вів з потерпілими жодних розмов про повернення боргу. Як вбачається з досліджених доказів, ОСОБА_8 і ОСОБА_13 діяли узгоджено і послідовно з метою досягнення єдиного спільного умислу заволодіння майном потерпілих, при цьому кожен з обвинувачених виконував свою роль і вчиняв дії, спрямовані на відшукання та вилучення чужого майна. При цьому ніхто із обвинувачених один одного не зупиняли, а узгодженість їх дій від початку вчинення злочину до його завершення свідчить про наявність у обвинувачених спільного умислу на пограбування, але в подальшому, під час безпосереднього виконання злочину ОСОБА_13 без змови зі ОСОБА_16 і без його відома погрожував застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого. Тобто дії ОСОБА_13 , розпочаті як грабіж, набули кваліфікуючих ознак розбійного нападу.
Такі висновки суду ґрунтуються на положеннях, викладених Верховним Судом у постановах від 21.06.2018 (справа № 127/7639/14-к), 18.10.2018 (справа № 520/1823/14-к), а також узгоджується з роз`ясненнями, що містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику практику у справах про злочини проти власності», про те, що, якщо група осіб за попередньою змовою мала намір вчинити крадіжку чи грабіж, а один з її учасників застосував або погрожував застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, то дії цього учасника належить кваліфікувати як розбій, а дії інших осіб - відповідно як крадіжку чи грабіж за умови, що вони безпосередньо не сприяли застосуванню насильства або не скористалися ним для заволодіння майном потерпілого.
В обвинувальному акті (зміненому) при визначенні кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 186 КК України не було вказано кваліфікуючу ознаку - вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб. Суд, виходячи з положень ч.ч. 1, 3 ст. 337 КПК України, не має права вийти за межі висунутого ОСОБА_8 обвинувачення.

Таким чином, на підставі досліджених доказів суд прийшов до висновку, що ОСОБА_8 винен у скоєнні злочинів, передбачених:

- ч. 3 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна шляхом грабежу, поєднане з проникненням у житло;

- ч. 2 ст. 365 КК України перевищення службових повноважень, тобто умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав чи повноважень, яке супроводжувалось насильством.

Дії ОСОБА_13 вірно кваліфіковані стороною обвинувачення і сукупністю досліджених доказів доведено його вину у скоєнні злочинів, передбачених:

- ч. 3 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, з проникненням у житло;

- ч. 1 ст. 353 КК України самовільне присвоєння владних повноважень службової особи, поєднане із вчиненням суспільно-небезпечного діяння.

ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання і навчання характеризується як такий, що зарекомендував себе з позитивної сторони (т. 1 ар. 75, т. 3 ар. 208, 218), має сім`ю хоча офіційно не одружений, але перебуває у фактичних шлюбних відносинах, від яких має двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 1 ар. 78, 79).

ОСОБА_13 раніше 4 рази був засуджений за вчинення умисних злочинів, при цьому тричі за вчинення корисливих злочинів проти власності. 29.11.2018 року ним було укладено шлюб, після чого він взяв прізвище дружини, яка виховує двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_8 та ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України суд враховує як обставину, що пом`якшує покарання кожного з обвинувачених, визнання вини ОСОБА_13 і часткове визнання вини ОСОБА_8 .

Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_13 відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України є вчинення злочину щодо осіб похилого віку ОСОБА_14 , який мав вік 80 років, та ОСОБА_12 , яка мала вік 58 років (т. 2 ар. 25).

Крім того як обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_13 , суд визнає рецидив злочинів.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченим суд враховує, що вчинені ОСОБА_8 злочини відносяться до категорії тяжких, вчинені ОСОБА_13 злочини є особливо тяжким та невеликої тяжкості. Також суд враховує, особи винних, наявність пом`якшуючих і обтяжуючих покарання обставин, і вважає необхідним і достатнім для їх виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання:

- ОСОБА_8 - у виді позбавлення волі, а за ст. 365 ч. 2 КК України, крім цього, призначити додаткове покарання у виді позбавлення права займати будь-які посади у правоохоронних органах. Крім того, оскільки ОСОБА_8 , який має спеціальне звання старшина міліції, скоїв тяжкі злочини, суд вважає за необхідне призначити йому додаткове покарання у виді позбавлення спеціального звання на підставі ст. 54 КК України.

- ОСОБА_13 за ст. 187 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням додаткового покарання у виді конфіскації всього майна, що є його власністю, за виключенням житла; за ст. 353 ч. 1 КК України у виді арешту. Остаточне покарання йому необхідно визначити за сукупністю злочинів відповідно до вимог ст. 70 КК України.

У строк відбутого основного покарання обвинуваченим відповідно до положень ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення, який кожному з них слід обчислювати з дня затримання 11.05.2015 року (т. 2 ар. 1-8) до дня набрання вироком законної сили із співвідношення: 1 дню попереднього ув`язнення відповідають 2 дні позбавлення волі (відповідно доправових висновки Верховного Суду, викладених у Постанові Великої Палати ВС від 29.08.2018 року у справі № 663/537/17).
Суд вважає, що до набрання вироком законної сили застосовані до обвинувачених запобіжні заходи у виді тримання під вартою необхідно залишити незмінними.

У кримінальному провадженні проводилась дактилоскопічна експертиза, але суду не було надано відомостей про витрати на її проведення, що позбавляє суд можливості стягнути витрати на залучення експертів з винних осіб.

Суд вважає за необхідне скасувати арешт з речових доказів, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.05.2015 року (т. 6 ар. 1) та у відповідності до положень ст. 100 КПК України розпорядитися речовими доказами наступним чином.

- гроші в сумі 22505 грн., що були передані потерпілому ОСОБА_14 (т. 3 ар. 1-4), слід вважати такими, що повернуті власнику;

- каблучку, сережку, 2 ланцюжки (т. 3 ар. 11-12), мобільний телефон «Samsung GT-E1202» (т. 3 ар. 156-157) повернути потерпілій ОСОБА_12 ;

- службове посвідчення на ім`я ОСОБА_8 , посвідчення № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 , карту-замісник № 3/25 на ім`я ОСОБА_8 (т. 3 ар. 27-30) повернути до ГУНП в Одеській області;

- обкладинку з ланцюжком та ключами, аркуш, 2 банківські картки (т. 3 ар. 29-30), посвідчення водія на ім`я ОСОБА_20 (т. 3 ар. 31-33) - знищити;

- полімерний шланг, 2 ременя для штанів, відрізок скатертини, рушник, сумку, аркуш паперу, електрошокер, перчатку матерчату, кухонний ніж, 2 пластикові затяжки, кобуру від пістолета, формений одяг працівника міліції (кепку, куртку, штани) (т. 3 ар. 43-44, 45-47, 60-63, 67-69, 74-76, 150-152) знищити;

- пістолет та патрони у кількості 71 шт. (т. 3 ар. 60-63) передати родичам потерпілого ОСОБА_14 за наявності відповідного дозволу;

- свідоцтво про реєстрацію автомобіля на ім`я ОСОБА_23 , автомобіль «Міцубісі Галант» реєстраційний номер НОМЕР_1 (т. 3 ар. 31-33, 153-155) повернути власникам.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 365 КК України, призначивши покарання:

- за ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років, з позбавленням на підставі ст. 54 КК України спеціального звання «старшина міліції»;

- за ч. 2 ст. 365 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права займати будь-які посади у правоохоронних органах на строк 3 (три) роки, з позбавленням на підставі ст. 54 КК України спеціального звання «старшина міліції».

На підставі ч.ч. 1, 3 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з позбавленням права займати будь-які посади у правоохоронних органах на строк 3 (три) роки, з позбавленням на підставі ст. 54 КК України спеціального звання «старшина міліції».

ОСОБА_13 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 353 КК України, призначивши покарання:

- за ч. 3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 6 (шість) місяців з конфіскацією всього майна, що є його власністю, за виключенням житла;

- за ч. 1 ст. 353 КК України у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.

На підставі ч.ч. 1, 3 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_13 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 6 (шість) місяців із конфіскацією всього майна, що є його власністю, за виключенням житла.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у виді тримання під вартою - залишити незмінним.

Строк відбування ОСОБА_8 основаного покарання у виді позбавлення волі обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбутого ОСОБА_8 основного покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з 11.05.2015 до набрання вирком законної сили із співвідношення: 1 дню попереднього ув`язнення відповідають 2 дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_13 у виді тримання під вартою - залишити незмінним.

Строк відбування ОСОБА_13 основаного покарання у виді позбавлення волі обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбутого ОСОБА_13 основного покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з 11.05.2015 до набрання вирком законної сили із співвідношення: 1 дню попереднього ув`язнення відповідають 2 дні позбавлення волі.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.05.2015 року, на речові докази у справі.

Речовими доказами, що зберігаються прокуратурою Одеської області розпорядитися наступним чином:

- гроші в сумі 22505 грн., що були передані потерпілому ОСОБА_14 , вважати такими, що повернуті власнику;

- каблучку, сережку, 2 ланцюжки, мобільний телефон «Samsung GT-E1202» повернути потерпілій ОСОБА_12 ;

- службове посвідчення на ім`я ОСОБА_8 , посвідчення № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 , карту-замісник № 3/25 на ім`я ОСОБА_8 повернути до ГУНП в Одеській області;

- обкладинку з ланцюжком та ключами, аркуш, 2 банківські картки, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_20 , полімерний шланг, 2 ременя для штанів, відрізок скатертини, рушник, сумку, аркуш паперу, електрошокер, перчатку матерчату, кухонний ніж, 2 пластикові затяжки, кобуру від пістолета, формений одяг працівника міліції (кепку, куртку, штани) знищити;

- пістолет та патрони у кількості 71 шт. передати родичам потерпілого ОСОБА_14 за наявності відповідного дозволу;

- свідоцтво про реєстрацію автомобіля на ім`я ОСОБА_23 , автомобіль «Міцубісі Галант» реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власникам.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою з дня вручення його копії.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3