УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року

м. Київ
справа № 125/2485/15-к
провадження № 51-3068км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу прокурора на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 27 листопада 2018 року в межах кримінального провадження № 0000262 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білилівки Ружинського району Житомирської області, проживаючого у АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі КК).
Суть питання
За вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20 січня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років.
Апеляційний суд Вінницької області ухвалою від 24 травня 2017 року залишив вказаний вирок місцевого суду без змін.
Верховний Суд постановою від 17 липня 2018 року скасував ухвалу апеляційного суду і призначив новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
За наслідком нового апеляційного розгляду Вінницький апеляційний суд ухвалою від 27 листопада 2018 року залишив вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 без змін.
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) встановлено вимоги, яким має відповідати касаційна скарга.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК, у касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак усупереч наведеним положенням процесуального закону прокурор, порушуючи питання про скасування ухвали апеляційного суду, якою вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишено без змін, обмежився формальною вказівкою про допущення апеляційним судом істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Зокрема прокурор не конкретизував, на які саме доводи апеляційної скарги захисника апеляційний суд при новому розгляді не дав відповіді і не спростував їх, та не зазначив, у чому саме це полягало, та як вплинуло на законність й обґрунтованість постановленого цим судом судового рішення. Також прокурор не обґрунтував, чому такі порушення допущені, на його думку, апеляційним судом слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом ухвали апеляційного суду згідно з ч. 1 ст. 438 КПК та з огляду на положення статей 370, 404, 412, 419, 439 цього Кодексу.
Суд касаційної інстанції, відповідно до ст. 433 КПК, переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу прокурора залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків сім днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3