Справа № 182/4841/16-к
Провадження № 1-кп/0182/59/2018
У Х В А Л А
12.12.2018 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.06.2016 за № 0002304 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь, Дніпропетровської обл., який проживає без реєстрації у АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження, відомості про вчинення кримінального правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.06.2016 за № 0002304 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Щодо обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого було продовжено до 18.12.2018.
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому незабаром спливає, прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше двох місяців, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу, а саме ризик переховування від суду, який підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_3 покинув місце проживання та перебував у розшуку; ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, що підтверджується тим, що у нього немає постійної роботи та офіційного джерела доходу, стійких соціальних зв`язків, ризик впливу на свідків, а запобігання цим ризикам неможливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Обвинувачений заперечував проти продовження строків тримання під вартою та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає його сестра, посилаючись на те, що його вина належними доказами не доведена, він тривалий час утримується під вартою, має постійне місце проживання, зобов`язується з`являтись до суду за першою вимогою.
Захисник обвинуваченого підтримала клопотання обвинуваченого та додала, що ОСОБА_3 зобов`язується з`являтись до суду, не вчиняти нових злочинів, не здійснювати тиску на потерпілого і свідків. Крім того, просить врахувати, що обвинувачений вже тривалий час утримується під вартою, а прокурором не забезпечується явка свідків.
Прокурор заперечував проти зміни ОСОБА_3 запобіжного заходу.
Вислухавши думку сторін судового провадження, суд враховує наступне.
Відповідно до вимог п.3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням триманням під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому судам в разі задоволення клопотання про продовження строків тримання під вартою у судовому рішенні необхідно чітко зазначати про наявність іншої підстави або ризику, передбаченого ч.1 ст. 177 КПК України. Обмеження при розгляді клопотання лише переліком законних (стандартних) підстав для його застосування є порушенням вимог п.4 ст. 5 Конвенції (рішення ЄСПЛ „Харченко проти України).
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до рішення Європейського суду від 26 січня 1993 року «В. проти Швейцарії» …небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших факторів які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою.
Також, суд враховує правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 у справі Тодоров проти України, відповідно до якої для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачувань не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою; Єлоєв проти України від 06.11.2008, відповідно до якого навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину, тяжкість обвинувачення не можуть бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.
Враховуючи зазначені вимоги діючого законодавства, суд вважає, що прокурором недостатньо доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України. На даний час ризик переховування від суду за сплином значного часу після вчинення злочину зменшився. Крім того, судом враховано, що обвинувачений вже тривалий час утримується під вартою, але прокурором не забезпечується явка в судове засідання свідків.
Тому, враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність у нього постійного місця проживання, суд вважає необхідним змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки судом з`ясовано, що він може проживати за адресою: АДРЕСА_1 , де він фактично проживає, оскільки ризик продовження злочинної діяльності існує.
Керуючись ст. 177, 181, 331 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу задовольнити. В задоволенні клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою щодо обвинуваченого відмовити.
Змінити щодо ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду.
Покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатися із м. Нікополя, в якому він проживає, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
ОСОБА_3 звільнити з-під варти негайно в залі суду.
Копію ухвали про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту надіслати для виконання до Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській обл.
Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, тобто до 12.02.2019 і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює прокурор.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1