Провадження № 1-кп/537/158/2018
Справа № 537/1952/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2018 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника

обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_7 ,

потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою , не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09.07.2001 р. Крюківським районним судом м. Кременчука, за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 46-1 КК України відстрочено виконання покарання на два роки, штраф 680 гривень;

- 29.03.2007 р. Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 05.12.2011 р. звільнений умовно достроково на підставі рішення Комсомольського міського суду Полтавської області з не відбутим строком 2 роки 2 місяці 3 дні;

- 29.01.2015 р. Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік ;

- 30.06.2017р. Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту; 21.09.2017 р. звільнений по відбуттю покарання;

- 15.01.2018 р. Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186, ч.2,3 ст.185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою , розлученого, не працюючого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_3 , раніше не судимого:

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185, ч.1 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин:

13.01.2018 року, близько 20 години 30 хвилин, знаходячись біля входу в бар «Стопка», який знаходиться за адресою: м. Кременчук, вул. Першотравнева, 43, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, який у нього виник раптово, умисно, діючи з корисливих мотивів, повторно, із застосуванням фізичного насильства яке не є небезпечним для життя та здоров`я, завдав один удар рукою стиснутою в кулак по потилиці потерпілого ОСОБА_8 , після чого завдав ще один удав рукою стиснутою в кулак в область щелепи потерпілого та подавивши опір останнього, відкрито заволодів майном потерпілого ОСОБА_8 , а саме: сумкою, в якій знаходились особисті речі, які не представляють для потерпілого матеріальної цінності та мобільним телефоном марки «Lenovo p1 MA40» імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 білого кольору, вартістю 2 399 гривень, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на вказану суму. Після чого з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив відкрите заволодіння чужого майна (грабіж), поєднаним з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненим повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину повторно.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 13.01.2018 року близько 20 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні бару «Стопка» за адресою: вул. Першотравнева,43 м. Кременчука, сидів на стільці, на якому висіла жіноча сумка. У цей момент у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке належить потерпілій ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , умисно , повторно, таємно, будучи переконаним, що діє непомітно для оточуючих, шляхом вільного доступу, лівою рукою з вищевказаної сумки викрав мобільний телефон «Samsung SM-J320HZDDSEK» імей1: НОМЕР_3 золотого кольору, вартістю 2 699 гривень, який поклав до лівої кишені своєї куртки, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріального збитку на вказану суму. Після чого з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину повторно.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 23.03.2018 року близько 18 години 15 хвилин, ОСОБА_5 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , маючи спільний з останнім умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням на територію домоволодіння, керуючись корисливим мотивом та метою, вважаючи свої дії непомітними для сторонніх осіб та такими що носять таємний характер, проникли на територію приватного домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_11 , за наступних обставин. Так, ОСОБА_6 , перестрибнувши через паркан, проник на територію вищевказаного приватного домоволодіння, після того відкрив вхідну хвіртку ОСОБА_5 , який також незаконно проник на територію вищевказаного домоволодіння, після того, біля гаражного приміщення у дворі останні побачили велосипед марки «Ardis Santana» срібно- чорного кольору, який таємно викрали. Згідно висновку експерта № 591 від 05.04.2018 року вартість велосипеда «Ardis Santana» срібно- чорного кольору 2 833, 33 гривень. Після чого останні через відкриті двері проникли до гаражного приміщення, який знаходиться на території вищевказаного домоволодіння та з останнього викрав велосипед марки «Океан» сірого кольору, вартість якого, згідно висновку експерта № 591 від 05.04.2018 року складає 2 483 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_12 . З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_13 та ОСОБА_6 зникли, розпорядившись викраденими майном на власний розсуд, чим завдали потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 5 316, 33 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у сховище та інше приміщення, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину, поєднаному з проникненням у сховище та інше приміщення.

ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин:

20.03.2018 близько 17 години у ОСОБА_6 , під час розмови з раніше не знайомим ОСОБА_10 біля бару «Затишок» що знаходиться за адресою : АДРЕСА_5 , виник умисел на заволодіння мобільним телефоном останнього шляхом обману. Реалізуючи свій раптово-виниклий умисел, ОСОБА_6 попрохав ОСОБА_10 дати йому свій мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка, при цьому не маючи наміру повертати телефон власнику, і таким чином, діючи з корисливих мотивів та мети, вводячи в оману ОСОБА_10 , який не був обізнаним щодо дійсних намірів ОСОБА_6 , заволодів належним останньому мобільним телефоном марки «Соні Експерія» рожевого кольору, вартість якого, згідно висновку експерта № 645 від 24.04.2018 року 2 433 гривень, спричинивши потерпілому матеріальних збитків на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 23.03.2018 року близько 18 години 15 хвилин, ОСОБА_6 , повторно, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , маючи спільний з останнім умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаний з проникненням на територію домоволодіння, керуючись корисливим мотивом та метою, вважаючи свої дії непомітними для сторонніх осіб та вважаючи що вони носять таємний характер, проникли на територію приватного домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_11 , за наступних обставин, Так, ОСОБА_6 , перестрибнувши через паркан, проник на територію вищевказаного приватного домоволодіння, після того відкрив вхідну хвіртку ОСОБА_13 , який також незаконно проник на територію домоволодіння, після того, біля гаражного приміщення у дворі останні побачили велосипед «Ardis Santana» срібно - чорного кольору, який таємно викрали. Згідно висновку експерта № 591 від 05.04.2018 року вартість велосипеда «Ardis Santana» срібно-чорного кольору 2 833,33 гривень. Після чого ОСОБА_13 через відкриті двері проник до гаражного приміщення, яке знаходиться на території вищевказаного домоволодіння та з останнього викрав велосипед «Океан» сірого кольору, вартість якого, згідно висновку експерта № 591 від 05.04.2018 року складає 2 483 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_12 .З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 та ОСОБА_13 зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 5 316, 33 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у сховище та інше приміщення, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_13 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину за епізодом крадіжки велосипедів 23.03.2018 року за попередньою змовою з ОСОБА_6 у потерпілого ОСОБА_12 визнав повністю і заявив клопотання про скорочений порядок судового розгляду кримінальної справи за його обвинуваченням за даним епізодом. За епізодом відкритого викрадення майна у потерпілого ОСОБА_8 13.01.2018 року та за епізодом крадіжки майна у потерпілої ОСОБА_9 13.01.2018 року вину не визнав і прохав проводити судовий розгляд за даними епізодами в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину за епізодом крадіжки майна у потерпілого ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_13 23.03.2018 року та у вчиненні злочину за епізодом шахрайства відносно потерпілого ОСОБА_10 20.03.2018 року визнав повністю і заявив клопотання про скорочений порядок судового розгляду кримінальної справи за його обвинуваченням.

Прокурор, потерпілий ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_6 , захисник обвинуваченого ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_7 не заперечували проти такого порядку розгляду справи і суд згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме за епізодом крадіжки велосипедів у потерпілого ОСОБА_12 23.03.2018 року та за епізодом шахрайства відносно потерпілого ОСОБА_10 20.03.2018 року. За епізодом відкритого викрадення майна у потерпілого ОСОБА_8 13.01.2018 року та за епізодом крадіжки майна у потерпілої ОСОБА_9 13.01.2018 року проводити судовий розгляд в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину визнав повністю і пояснив суду, що дійсно скоїв злочин при обставинах, які вказані в обвинувальному акті, а саме 20.03.2018 близько 17 години під час розмови з раніше не знайомим ОСОБА_10 біля бару «Затишок» що знаходиться за адресою : м. Кременчук, вул. Мічуріна, 91 у нього виник умисел на заволодіння мобільним телефоном останнього шляхом обману. Реалізуючи свій умисел він попрохав ОСОБА_10 , дати йому свій мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка, при цьому не маючи наміру повертати телефон власнику, вводячи в оману ОСОБА_10 , заволодів належним останньому мобільним телефоном марки «Sony Experia» рожевого кольору, і відійшовши в сторону , вдаючи телефонну розмову в подальшому зник з місця вчинення злочину з мобільним телефоном потерпілого. Щиро розкаюється в скоєному, злочин вчинив з причини необхідності повернення боргу і запевняє, що в подальшому не буде вчинювати злочини, прохає його суворо не карати.

За епізодом крадіжки велосипедів у потерпілого ОСОБА_12 показав, що 23.03.2018 року близько 18 години 15 хвилин, він умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 вважаючи що їх ніхто не бачить, проникли на територію приватного домоволодіння потерпілого ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_4 , а саме ОСОБА_6 перестрибнув через паркан і відкрив вхідну хвіртку ОСОБА_13 , який зайшов у двір домоволодіння. Біля гаражного приміщення у дворі вони побачили велосипед «Ardis Santana» срібно - чорного кольору, після чого ОСОБА_13 через відкриті двері зайшов в гаражне приміщення і вивів звідти велосипед «Океан» сірого кольору. Після цього вони вивели через відкриту хвіртку велосипеди з території домоволодіння і поїхали в місто, хто на якому велосипеді їхав не пам`ятає і здали два велосипеда в ломбард за 1500 грн. З даних грошей витратили тільки на дорогу і цигарки . Через півтори години, зрозумівши ,що вчинили злочин, вони повернулися в ломбард і викупивши дані велосипеди повернулися на них і звернулися у відділ поліції , де повідомили про вчинену ними крадіжку. Причиною крадіжки стало їх попереднє спілкування в той день з потерпілим, якому вони допомогли дійти додому через перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння , який при цьому почав безпричинно їх ображати і тому вони вирішили таким чином йому помститися. Щиро розкаюється в скоєному і прохає його суворо не карати, врахувати, що викрадені речі повернуто власникам, наявність у нього на утриманні двох неповнолітніх дітей, запевняє, що в подальшому не буде вчиняти злочини і змінить своє ставлення до життя, тощо.

Обвинувачений ОСОБА_13 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину за епізодом крадіжки 23.03.2018 року за попередньою змовою з ОСОБА_6 у потерпілого ОСОБА_12 визнав повністю і показав, що 23.03.2018 року близько 18 години 15 хвилин, він умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 вважаючи що їх ніхто не бачить, проникли на територію приватного домоволодіння ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_4 , а саме ОСОБА_6 перестрибнув через паркан і відкрив йому вхідну хвіртку і ОСОБА_5 зайшов у двір домоволодіння. Біля гаражного приміщення у дворі вони побачили велосипед «Ardis Santana» срібно - чорного кольору, після чого ОСОБА_13 через відкриті двері зайшов в гаражне приміщення і вивів звідти велосипед «Океан» сірого кольору. Після цього вони вивели велосипеди з території домоволодіння через хвіртку і поїхали в місто, хто на якому велосипеді їхав не пам`ятає і здали два велосипеда в ломбард за 1500 грн. З даних грошей витратили тільки на дорогу і цигарки . Через півтори години, зрозумівши , що вчинили злочин, вони повернулися в ломбард і викупивши дані велосипеди повернулися на них і звернулися у відділ поліції , де повідомили про вчинену ними крадіжку, подавши відповідні заяви про добровільну видачу велосипедів. Причиною крадіжки слугувало їх попереднє спілкування в той день з потерпілим , якому вони допомогли дійти додому через перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння , який при цьому почав безпричинно їх ображати і тому вони вирішили таким чином йому помститися. Велосипеди з ломбарду вони викупили на кошти за їх продаж та кошти, які ОСОБА_5 взяв вдома. Велосипеди в подальшому були вилучені працівниками поліції і повернуто власнику. Щиро розкаюється в скоєному і запевняє, що в подальшому не буде вчинювати злочини, прохає його суворо не карати, даний злочин вони вчинили під впливом поведінки самого потерпілого.

За епізодом грабежу мобільного телефону відносно потерпілого ОСОБА_8 та за епізодом крадіжки мобільного телефону у потерпілої ОСОБА_9 вину не визнав і показав суду, що відкрито не заволодівав мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_8 як і не вчинював крадіжки мобільного телефону у потерпілої ОСОБА_9 . Дійсно 13.01.2018 року близько 20 години 30 хвилин, ОСОБА_5 перебував в компанії знайомих, в тому числі потерпілою ОСОБА_9 в барі «Стопка» за адресою: м. Кременчук, вул. Першотравнева, 43. При цьому побачив , як потерпілий ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння біля стійки бару , вдарив головою в обличчя невідомого хлопця з яким розмовляв. ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_8 та зробив тому зауваження, на що ОСОБА_8 не відреагував і запропонував вийти на вулицю розібратися, на що ОСОБА_5 погодився, при цьому не бажаючи вчиняти бійки. Коли вони вийшли на вулицю , ОСОБА_5 услід за ОСОБА_8 , останній схопив ОСОБА_5 лівою рукою за рукав куртки правої руки і розвернув до себе обличчям, тримаючи праву руку зжатою в кулак на рівні пояса. ОСОБА_5 , зрозумівши , що ОСОБА_8 намагається нанести йому удар кулаком по тілу, випередив останнього, який був в стані сп`яніння і вирвавши руку наніс ОСОБА_8 удар кулаком правої руки в щелепу зліва в підборіддя , після чого ОСОБА_8 , відхилившись спиною до решітки біля входу в бар, присів і закрив обличчя руками. При цьому біля них сторонніх осіб не було . Після цього ОСОБА_5 пішов до магазину біля зупинки громадського транспорту « Ринок» і повернувся в бар до знайомих через 5-7 хвилин, ОСОБА_8 біля та в барі вже не було. Через 10 хвилин ОСОБА_8 зайшов в бар з невідомими чоловіками , як ОСОБА_5 зрозумів , шукаючи його, але не впізнав і вийшов з бару , голосно розмовляючи. Сумку у ОСОБА_8 з речами останнього не знімав і мобільного телефону не брав. Пояснити , чому на мобільному телефоні ОСОБА_8 були виявлені його відбитки пальців не може, припускає, що можливо тому, що в нього відбирали відбитки пальців в поліції за допомогою скла.
За епізодом викрадення мобільного телефону у потерпілої ОСОБА_9 . ОСОБА_5 пояснив, що в той же день перебував у приміщенні бару «Стопка» за адресою: вул. Першотравнева, 43 м. Кременчука зі знайомими, в тому числі потерпілою і сидів біля неї справа, на стільці останньої висіла її жіноча сумка, яка була відкрита. Під час спілкування ОСОБА_9 виходила з за столу на кілька хвилин, але після повернення сама діставала з сумки портмоне і при цьому нічого не заявляла про крадіжку мобільного телефону з сумки. Після того , як ОСОБА_5 , покинув бар, ОСОБА_9 ще продовжувала там відпочивати з іншими особами.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що 13.01.2018 року близько 20 години він зайшов в бар «Стопка» за адресою: м. Кременчук, вул. Першотравнева, 43 випити горілки чи пива. Перебуваючи біля стійки бару він спілкувався з барменом, випивши 50 грам горілки та пив пиво з банки 0,5 л. В цей час до стійки підійшов невідомий і між ними розпочалася розмова з приводу зауваження ОСОБА_8 останньому на його поведінку. При цьому , він головою відштовхнув невідомого в обличчя. В подальшому суперечка між ними перейшла в бесіду. В цей час ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_8 та зробив тому зауваження, на що ОСОБА_8 не відреагував і тоді ОСОБА_5 запропонував вийти на вулицю розібратися, на що ОСОБА_8 погодився, розраховуючи на бесіду а не на бійку. Коли вони вийшли на вулицю ОСОБА_8 попереду ОСОБА_5 , поряд з ними він нікого не бачив і ОСОБА_5 наніс ОСОБА_8 чимось один удар в потилицю , коли ОСОБА_8 розвернувся до ОСОБА_5 обличчям останній наніс йому один удар кулаком в шелепу зліва, після чого ОСОБА_8 прикрив обличчя руками і при цьому відчув, як з нього знімають сумку лямкою через голову , яка висіла в нього через плече на праву сторону, в які знаходились крім різних документів , гроші та мобільний телефон марки «Lenovo p1 MA40» білого кольору в чорному чохлі. Коли він розкрив руки поряд нікого не було і він пішов до магазину « АТБ» і зустрівши двоюрідного брата по телефону останнього викликав поліцію і після її приїзду надав пояснення про обставини нападу. Судову експертизу на тілесні ушкодження не проходив , так як крові не було а тільки ссадна на щелепі, хвилюючись більше за документи та мобільний телефон , який придбав в грудні 2017 року за 3200 грн.13.01.2018 року ОСОБА_8 не заперечував, що в той день зранку на протязі дня вживав алкогольні напої пиво в кількості 1,5 літра та 50 грам горілки в барі та банку пива 0,5 л, однак не був в стані сп`яніння. Чи повертався в бар сказати не може , так як погано себе почував віl побиття. В подальшому через три дні з ломбарду викупив належний йому мобільний телефон за 1800 грн.

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що 20.03.2018 близько 17 години він перебував біля бару «Затишок» що знаходиться за адресою : м. Кременчук, вул. Мічуріна, 91 і під час розмови біля бару з раніше не знайомим ОСОБА_6 останній попрохав ОСОБА_10 , дати йому свій мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка, на що останній передав ОСОБА_6 належний йому мобільний телефон марки «Sony Experia» рожевого кольору. ОСОБА_15 відійшов в сторону буцім то вдаючи телефонну розмову і в подальшому зник з мобільним телефоном. Після чого ОСОБА_10 звернувся з заявою до поліції. Стосовно міри покарання покладається на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що 13.01.2018 року після роботи зі знайомою вирішила відмітити свій день народження , який був 11.01.2018 року в барі «Стопка» за адресою: м. Кременчук, вул. Першотравнева, 43, куди прийшли близько 19 години 30 хвилин. Перебуваючи в барі вони вживали горілку і подруга познайомила з її знайомими, в тому числі ОСОБА_16 , які сіли за їх столик, ОСОБА_5 сидів поряд з нею справа. Під час спілкування за столиком вона розмовляла з донькою по мобільному телефону , після чого поклала останній в сумку, замок якої не закривався, яка висіли справа на бильці її стільця. Після цього вона вийшла з бару на 10 хвилин зняти гроші з банкомату біля магазину «АТБ», залишивши телефон в сумці. Повернувшись до бару вона пробула в ньому ще близько 30 хвилин, після чого поїхала додому, виявивши пропажу мобільного телефону «Samsung SM-J320HZDDSEK» імей НОМЕР_3 золотого кольору. На слідуючий день вона в барі питала стосовно пропажі мобільного телефону і бармен повідомила , що в барі був працівник поліції з приводу бійки і пропажі мобільного телефону і вона звернулася у ВП № 1 з заявою про крадіжку телефону , надавши документи та коробку з телефону. При спілкуванні з працівником поліції останній повідомив, що ОСОБА_5 здав в ломбард два мобільних телефони. В ломбарді їй повідомили що даний мобільний телефон «Samsung SM-J320HZDDSEK» імей НОМЕР_3 золотого кольору був проданий невідомій особі.

Потерпілий ОСОБА_12 в судове засідання не з`явився , але надав суду заяву, згідно якої прохає проводити судовий розгляд справи за його відсутності, претензій до обвинувачених не має, покарання призначити на розсуд суду.

Відповідно до ст.ст. 84, 85 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Докази повинні бути належними, тобто такими, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Також, докази повинні бути допустимими, тобто такими, що отримані у порядку, встановленому цим Кодексом.
Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Відповідно до ст. 62 Конституції Українии обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України підтверджується крім визнавальних показань ОСОБА_6 також іншими наявними доказами, а саме:

- світлокопією паспорту мобільного телефону «Sony Experia», рожевого кольору, який належить потерпілому ОСОБА_10 ( т.1.а.с.195);

- протоколом впізнання від 19.04.2018 року ( т.1,а.с.197-198) , згідно якого потерпілий ОСОБА_10 впізнав обвинуваченого ОСОБА_6 як особу , яка шахрайським способом заволоділа 20.03.2018 року належним йому мобільним телефоном «Sony Experia», рожевого кольору, імей 1: НОМЕР_4 , імей 2: НОМЕР_5 ;

- довідкою директора ПП « ОСОБА_17 » ОСОБА_18 б/н ( т.1, а.с.205) , згідно якої даний мобільний телефон був реалізований через ломбард;

- висновком експерта № 645 від 24.04.2018 року ( т.1.а.с.201-204) , згідно якого вартість мобільного телефону станом на 20.03.2018 року становить 2 433 гривень.

Доведеність вини обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України за епізодом крадіжки велосипедів у потерпілого ОСОБА_11 23.03.2018 року підтверджується крім визнавальних показань ОСОБА_6 і ОСОБА_5 також іншими наявними доказами, а саме:

- заявою ОСОБА_5 від 24.01.2018 року ( т.1,а.с.207), згідно якої ОСОБА_5 , добровільно видав спортивний велосипед «Ardis Santana» сріблястого кольору, який він взяв за адресою по АДРЕСА_4 ;

- заявою ОСОБА_6 від 24.01.2018 року ( т.1,а.с.208), згідно якої ОСОБА_6 , добровільно видав спортивний велосипед «Океан» сріблястого кольору, який він взяв за адресою по вул. Мічуріна, 23;

- протоколом огляду місця події від 24.03.2018 року ( т.1,а.с.209), згідно якого в приміщенні ВП № 1 оглядався спортивний велосипед «Ardis Santana» сріблястого кольору, який добровільно видав ОСОБА_5 24.10.2018 року та фото таблиця до протоколу ( т.1,а.с.211-215) ;

- протоколом огляду місця події від 24.03.2018 року ( т.1,а.с.210), згідно якого в приміщенні ВП № 1 оглядався спортивний велосипед «Океан» сріблястого кольору, який добровільно видав ОСОБА_6 24.10.2018 року та фото таблиця до протоколу ( т.1,а.с.216-223) ;

- речовим доказом - спортивний велосипед «Океан», який був визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 24.03.2018 року ( т.1,а.с.224) ;

- речовим доказом - спортивний велосипед «Ardis Santana» , який був визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 24.03.2018 року ( т.1,а.с.225) ;

- висновком експерта № 591 від 05.04.2018 року з додатками ( т.1,а.с.229-233), згідно якого вартість велосипеда «Ardis Santana» станом на 23.03.2018 року становить 2833,33 грн., вартість велосипеда «Океан» станом на 23.03.2018 року становить 2483 грн.;

- протоколом огляду місця події з фото таблицею до протоколу ( т.1,а.с.235-240) , згідно якого проведений огляд домоволодіння потерпілого ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_4 ;

- протоколом впізнання від 06.04.2018 року ( т.1,а.с.241-243) , згідно якого свідок ОСОБА_19 , впізнав ОСОБА_5 як особу , яка 23.03.2018 року їхав на велосипеді «Ardis»;

- протоколом впізнання від 06.04.2018 року ( т.1,а.с.244-246) , згідно якого свідок ОСОБА_20 впізнав ОСОБА_5 як особу , яка 23.03.2018 року їхав на велосипеді «Ardis»;

- протоколом впізнання від 06.04.2018 року ( т.1,а.с.247-251) , згідно якого свідок ОСОБА_19 впізнав ОСОБА_6 як особу , яка 23.03.2018 року їхав на велосипеді « Океан»;

- протоколом впізнання від 06.04.2018 року ( т.1,а.с.252-254) , згідно якого свідок ОСОБА_20 впізнав ОСОБА_6 як особу , яка 23.03.2018 року їхав на велосипеді « Океан»;

- протоколом впізнання від 09.04.2018 року ( т.2,а.с.1-2) ,згідно якого ОСОБА_12 впізнав належний йому велосипед « Океан» ;

- протоколом впізнання від 09.04.2018 року ( т.2,а.с.3-5) ,згідно якого ОСОБА_12 впізнав належний йому велосипед «Ardis Santana» ;

- протоколом впізнання від 09.04.2018 року ( т.2,а.с.6-8) ,згідно якого ОСОБА_21 впізнала ОСОБА_6 як особу , яка 23.03.2018 року перестрибнула через паркан на викрала велосипед «Ardis Santana» ;

- протоколом впізнання від 09.04.2018 року ( т.2,а.с.9-11) ,згідно якого ОСОБА_21 впізнала ОСОБА_5 як особу , яка 23.03.2018 року викрала велосипед « Океан» ;

- протоколом впізнання від 20.04.2018 року ( т.2,а.с.15-17) ,згідно якого ОСОБА_22 , впізнав ОСОБА_6 як особу , який 23.03.2018 року разом з ОСОБА_5 здійснив заставу двох велосипедів в ломбард ;

- протоколом впізнання від 12.04.2018 року ( т.2,а.с.18-23) , згідно якого свідок ОСОБА_23 впізнала ОСОБА_5 та ОСОБА_6 як осіб , які 23.03.2018 року їхали на велосипедах по вул. Мічуріна в м. Кременчуці;

- схоронною розпискою ОСОБА_12 від 09.04.2018 року ( т.2, а. с. 24) , згідно якої останній отримав належні йому велосипеди «Ardis Santana» та « Океан» на зберігання до вирішення питання по суті;

- довідкою директора ПТ « Соколенко і КО» від 27.03.2018 року ( т.2, а.с.25) , згідно якої ОСОБА_5 23.03.2018 року надав під заставу велосипеди «Ardis Santana» та « Океан» і в подальшому 24.03.2018 року викупив дані велосипеди;

- слідчим експериментом від 19.04.2018 року з фото таблицею до нього ( т.2,а.с.27-29), згідно якого ОСОБА_6 показав обставини вчинення ним разом з ОСОБА_5 крадіжки велосипедів ;

- слідчим експериментом від 19.04.2018 року з фото таблицею до нього ( т.2,а.с.31-34), згідно якого ОСОБА_21 показав обставини вчинення крадіжки велосипедів з домоволодіння ;

- речовим доказом - компакт диском зі слідчим експериментом з ОСОБА_6 та ОСОБА_21 , який визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 19.04.2018 року( т.2,а.с.35 -36) ;

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України за епізодом відкритого викрадення майна у потерпілого ОСОБА_8 13.01.2018 року підтверджується як показаннями ОСОБА_5 і показаннями ОСОБА_8 також іншими наявними доказами, а саме:

- показаннями ОСОБА_5 , згідно яких останній підтвердив факт спілкування з потерпілим ОСОБА_8 13.01.2018 року близько 20 години 30 хвилин в барі «Стопка» за адресою: м. Кременчук, вул. Першотравнева, 43, коли ОСОБА_8 запропонував вийти на вулицю розібратися, на що ОСОБА_5 погодився. Коли вони вийшли на вулицю , ОСОБА_8 схопив ОСОБА_5 лівою рукою за рукав куртки правої руки і розвернув до себе обличчям, тримаючи праву руку зжатою в кулак на рівні пояса. ОСОБА_5 , зрозумівши , що ОСОБА_8 намагається нанести йому удар кулаком по тілу, випередив останнього, який був в стані сп`яніння і вирвавши руку наніс ОСОБА_8 удар кулаком правої руки в щелепу зліва в підборіддя , після чого ОСОБА_8 , відхилившись спиною до решітки біля входу в бар, присів і закрив обличчя руками. При цьому біля них сторонніх осіб не було . Після цього ОСОБА_5 пішов до магазину біля зупинки громадського транспорту « Ринок» і повернувся в бар до знайомих через 5-7 хвилин, ОСОБА_8 біля бару та в барі вже не було.

- показаннями потерпілого ОСОБА_8 , згідно яких останній показав, що викупив телефон з ломбарда за 1800 грн.

- протоколом впізнання від 16.01.2018 року ( т.1, а.с. 126-128) , згідно якого ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_5 , як особу , яка наносила йому удари по обличчю 13.01.2018 року близько 20 години 30 хвилин в барі «Стопка» за адресою: м. Кременчук, вул. Першотравнева, 43,

- протоколом огляду місця пригоди від 17.01.2018 року та заявою ОСОБА_24 від 17.01.2018 року ( т.1, а.с.131-133) , згідно якого був оглянутий мобільний телефон марки «Lenovo p1 MA40» в приміщенні ломбарду та працівник ломбарду ОСОБА_24 добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Lenovo p1 MA40» імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 білого кольору;

- протоколом впізнання від 20.01.2018 року ( т.1, а.с.139-141) , згідно якого ОСОБА_24 впізнав ОСОБА_5 як особу , яка 14.01.2018 року заклав під заставу мобільний телефон марки «Lenovo p1 MA40» імей1: НОМЕР_1 , білого кольору в ломбард під паспортні дані на ім`я ОСОБА_5 ;

- висновком експерта № 100 від 05.02.2018 року ( т.1, а.с.142) , згідно якого вартість даного мобільного телефону станом на 13.01.2018 року становить 2399 грн.;

- речовим доказом - компакт диском , який містить відеозапис від 13.01.2018 року з приміщенням бару «Стопка» за адресою: м. Кременчук, вул. Першотравнева, 43,який визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 24.01.2018 року ( т.1,а.с.143);

- протоколом перегляду відеозапису від 24.01.2018 року ( т.1.а.с.144-145) , згідно якого переглянуто відеозапис подій в барі 13.01.2018 року з 19 години 51 хвилини до 19 години 58 хвилин стосовно спілкування ОСОБА_5 та ОСОБА_8 ;

- висновком експерта № 067/Кр від 23.01.2018 року з додатками ( т.1, а.с. 147-160), згідно якого сліди пальців рук , виявлені та вилучені 17.01.2018 року по факту огляду мобільного телефону марки «Lenovo p1 MA40» в приміщенні ломбарду по вул. Героїв Н. Сотні, 13 м. Кременчука , залишені безіменним і середнім пальцями руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- довідкою директора ПТ « Соколенко і КО» від 24.01.2018 року ( т.1, а.с.161) , згідлно якої ОСОБА_5 за належним йому паспортом звертався 14.01.2018 року до ломбарду по вул. Героїв Н. Сотні, 13 м. Кременчука з метою отримання кредиту та здійснив залог мобільного телефону «Lenovo p1 MA40» імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 ;

- схоронною розпискою ОСОБА_8 від 17.01.2018 року ( т.1, а. с. 134) , згідно якої останній отримав належний йому мобільний телефон марки «Lenovo p1 MA40» імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 білого кольору на зберігання до вирішення питання по суті;

- речовим доказом - мобільним телефоном марки «Lenovo p1 MA40» імей1: НОМЕР_1 ,який був визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 17.01.2018 року ( т.1,а.с.135);

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за епізодом крадіжки мобільного телефону у потерпілої ОСОБА_9 . 13.01.2018 року підтверджується крім показань як самого ОСОБА_5 так і показаннями ОСОБА_25 і іншими наявними доказами, а саме

- протоколом впізнання від 24.01.2018 року ( т.1, а.с.169-171) , згідно якого ОСОБА_24 впізнав ОСОБА_5 як особу , яка 14.01.2018 року заклав під заставу мобільний телефон марки «Samsung SM-J320HZDDSEK» в ломбард ;

- речовим доказом - компакт диском , який містить відеозапис від 13.01.2018 року з приміщенням бару «Стопка» за адресою: м. Кременчук, вул. Першотравнева, 43,який визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 24.01.2018 року ( т.1,а.с.173);

- протоколом перегляду відеозапису від 24.01.2018 року ( т.1.а.с.174-175) , згідно якого переглянуто відеозапис подій в барі 13.10.2018 року з 19 години 50 хвилини до 19 години 55 хвилин стосовно спілкування ОСОБА_5 та ОСОБА_9 та обставин крадіжки мобільного телефону останньої ОСОБА_5 ;

- довідкою директора ПТ « Соколенко і КО» від 24.01.2018 року ( т.1, а.с.175) , згідно якої ОСОБА_5 за належним йому паспортом звертався 14.01.2018 року до ломбарду по вул. Героїв Н. Сотні, 13 м. Кременчука з метою отримання кредиту та здійснив залог мобільного телефону «Samsung SM-J320HZDDSEK» імей НОМЕР_3 і в подальшому даний телефон було реалізовано невстановленій особі;

- світлокопією паспортних даних мобільного телефону «Samsung SM-J320HZDDSEK» золотого кольору потерпілої ОСОБА_9 ( т.1,а.с.162);

- заявою ОСОБА_9 від 16.02.2018 року ( т.1.а.с.182) та протоколом огляду місця події від 16.02.2018 року з фото таблицею до протоколу ( т.1,а.с.183-190) , згідно якого оглянута сумка ОСОБА_9 , з якої 13.01.2018 року була крадіжка належного їй мобільного телефону «Samsung SM-J320HZDDSEK» імей НОМЕР_3 ;

- висновком експерта № 101 від 08.02.2018 року ( т.1, а.с.191) , згідно якого вартість даного мобільного телефону станом на 13.01.2018 року становить 2699 грн.

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_5 про те, що він не вчинив грабіж мобільного телефону ОСОБА_8 на тій підставі, що викрадений телефон був ним особисто закладений в ломбард на особистий паспорт , стосовно припущення наявності відбитків пальців його рук на телефоні ОСОБА_8 через якесь скло, є припущенням останнього, яке не доведено жодним належним доказом, враховуючи наявність в матеріалах справи висновку експерта № 067/Кр від 23.01.2018 року, згідно якого вказано який чином були вилучені фрагменти слідів рук , вилучених з телефону, які співпадають з дактилокартою ОСОБА_5 .

Суд критично оцінює твердження сторони захисту про наявність відбитків на мобільному телефоні ОСОБА_8 крім пальців рук ОСОБА_5 відбитків інших осіб на тій підставі , що ОСОБА_5 категорично заперечував сам факт грабежу телефону у потерпілого ОСОБА_8 13.01.2018 року та факт здачі телефону в ломбард , при тому , що до 13.01.2018 року ОСОБА_8 та ОСОБА_5 не були знайомі взагалі і відбитки можуть належати в тому числі потерпілому і даний факт не має відношення до справи.

Суд критично оцінює твердження сторони захисту стосовно розбіжностей в заяві ОСОБА_8 від 13.01.2018 року і протоколу прийняття заяви та обставин злочину , вказаного в ЄРДР стосовно вчинення грабежу належного йому мобільного телефону 13.01.2018 року в 20 годині 20 хвилин трьома невідомими особами, при тому, що 14.01.2018 року в 10 годині ОСОБА_8 вже вказує на вчинення даного злочину ОСОБА_5 з тих підстав, що суд безпосередньо в судовому засіданні допитав потерпілого ОСОБА_8 про обставини вчиненого відносно нього злочину . Крім того, вказані докази стороною захисту взагалі суду не надавалися.

Суд критично оцінює твердження обвинуваченого та захисту стосовно перебування ОСОБА_8 в стані алкогольного сп`яніння, що не було підтверджено жодним належним доказом, при тому , що ОСОБА_8 не заперечував, що в той день зранку на протязі дня вживав алкогольні напої пиво в кількості 1,5 літра та 50 грам горілки в барі та банку пива 0,5 л, однак не був в стані сп`яніння. Чи повертався в бар сказати не може , так як погано себе почував він побиття.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_5 не заперечував факт конфлікту між ним та ОСОБА_8 стосовно поведінки останнього в барі , вказуючи , що коли він виходив з ОСОБА_8 на вулицю розібратися сторонніх осіб поряд з ними не було , що підтвердив і ОСОБА_8 , при цьому ОСОБА_26 показав, що зразу ж після ударів ОСОБА_5 він закрився руками і відчув що з нього знімають сумку через голову , яка була у нього через плече. Тобто, враховуючи відсутність в цей момент сторонніх осіб поряд з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , суд обґрунтовано приходить до висновку , що грабіж мобільного телефону у потерпілого ОСОБА_8 , який знаходився в сумці вчинив саме ОСОБА_5 .

Суд критично відноситься до тверджень обвинуваченого та сторони захисту щодо відсутності доказів крадіжки ОСОБА_5 мобільного телефону ОСОБА_9 , враховуючи показанням свідка ОСОБА_24 , який впізнав ОСОБА_5 як особу , яка 14.01.2018 року заклав під заставу мобільний телефон марки «Samsung SM-J320HZDDSEK» в ломбард,що підтверджується протоколом впізнання від 24.01.2018 року та довідкою директора ПТ « Соколенко і КО» від 24.01.2018 року так і іншими доказами в їх сукупності.

Суд, кваліфікуючи дії обвинувачених за епізодом крадіжки майна потерпілого ОСОБА_12 23.03.2018 року , бере до уваги Постанову Верховного Суду № 569/6988/16-к від 10.04.2018 року , згідно якої встановлено, що вчинення крадіжки шляхом вільного доступу на територію подвір`я , навіть якщо вона мала огорожу , не можна вважати сховищем , адже в конкретному випадку її наявність суд фактично визначив як таку , що встановлює лише видимі межі території, а не як сховище, враховуючи що, колегія суддів дійшла висновку про необхідність виключення з оспорюваних судових рішень кваліфікуючої ознаки злочину крадіжки, поєднаної з проникненням в інше сховище.

В даному конкретному кримінальному провадженню судовим розглядом було встановлено, що : по-перше територія домоволодіння потерпілого має огорожу з хвірткою, яка закривалася на засув, що перешкоджало вільному доступу до подвір`я сторонніх осіб ззовні і яка була відкрита одним з обвинувачених після вчинення активних дій по перелізанню огорожі і відкриванню хвіртки з подвір`я для вільного доступу іншого обвинуваченого; по-друге: один з викрадених велосипедів був викрадений з гаражного приміщення, яке є сховищем , так як було призначене і яке використовувалось для постійного та тимчасового зберігання майна , хоча і через відкриті двері; по-третє обвинувачені , діючи за попередньою змовою розуміли , що для проникнення до подвір`я і вчинення крадіжки велосипеда їм необхідно було вчинити певні активні дії для забезпечення доступу до подвір`я , яке не було вільним з метою вчинення як самого доступу до речей так і можливості розпорядитися ними в подальшому, так і проникнення до гаражного приміщення , яке є сховищем., яке охоплювалось єдиним умислом обвинувачених, що не заперечувалось останніми в судовому засіданні.

При цьому, суд враховує, що обставини, встановлені Верховним Судом у вказаній постанові відносяться до конкретного судового розгляду і встановлених обставин конкретної справи.

Тому, суд приходить до обґрунтованого висновку, що в даному кримінальному провадженню наявна огорожа домоволодіння встановлює не лише видимі межі території, а є засобом охорони від доступу сторонніх осіб, а гаражне приміщення є сховищем так як використовується за цільовим призначенням.

Враховуючи викладене, суд приходить до обгрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину за епізодом грабежу у потерпілого ОСОБА_8 13.01.2018 року за ч.2 ст. 186 КК України, так як він вчинив відкрите викрадення чужого майна ( грабіж ) , кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину повторно; за епізодом крадіжки у потерпілої ОСОБА_9 13.01.2018 року, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину повторно; за епізодом крадіжки у потерпілого ОСОБА_12 23.03.2018 року , так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у сховище та інше приміщення, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину, поєднаному з проникненням у сховище та інше приміщення.

Призначаючи покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, те, що на даний час ОСОБА_5 офіційно не працює, згідно вимоги ДІТ МВС України раніше неодноразово судимий, останній раз засуджений 15.01.2018 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, і в період іспитового строку вчинив крадіжку у потерпілого ОСОБА_12 23.03.2018 року , що істотно підвищує суспільну небезпеку обвинуваченого та вказує, що останній не зробив належних висновків та на шлях виправлення не став, на обліку в Кременчуцькому обласному психоневрологічному та Кременчуцькому обласному наркологічному диспансерах не перебуває, по місцю проживання характеризується негативно, має на утриманні непрацездатну мати.

Згідно досудової доповіді Крюківськорго РВ філії Державної установи «Центр пробації» № 13/2-3386 від 12.07.2018 року відносно ОСОБА_5 останній вчинив умисні корисливі злочини, має рецидив злочинів,ризик вчинення повторного кримінального правопорушення високий, ризик небезпеки для суспільства високий, виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку .

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України суд визнає щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданої шкоди за епізодом крадіжки у потерпілого ОСОБА_12 23.03.2018 року. При цьому , суд не може визнати обставиною , що пом`якшує покарання щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину за епізодом грабежу, а саме визнання вини тільки за нанесення удару потерпілому ОСОБА_8 попереджаючи його активні дії та заперечення обставин відкритого заволодіння майном останнього, що протирічить встановленим в ході судового розгляду обставинам справи.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України суд на підставі п.5 ч.1 ст.89 КК України визнає рецидив злочинів, враховуючи вирок від 30.06.2017р. Октябрського районного суду м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 6 місяців арешту.

Враховуючи викладене, суд приходить до обгрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину за епізодом шахрайства відносно потерпілого ОСОБА_10 20.03. 2018 року за ч.1 ст. 190 КК України , так як він заволодів чужим майном шляхом обману ; за епізодом крадіжки у потерпілого ОСОБА_12 23.03.2018 року , так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у сховище та інше приміщення, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину, поєднаному з проникненням у сховище та інше приміщення.

Призначаючи покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, те, що на даний час ОСОБА_6 офіційно не працює, згідно вимоги ДІТ МВС України раніше не судимий, на обліку в Кременчуцькому обласному психоневрологічному та Кременчуцькому обласному наркологічному диспансерах не перебуває, по місцю проживання характеризується посередньо, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, вину визнав повністю і щиро кається у вчиненні шахрайства відносно потерпілого ОСОБА_10 20.03.2018 року та крадіжки у потерпілого ОСОБА_12 23.03.2018 року .

Згідно досудової доповіді Крюківського РВ філії Державної установи «Центр пробації» № 13/2-3387 від 12.07.2018 року відносно ОСОБА_6 останній вчинив умисні корисливі злочини, раніше не судимий, неодружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, відносно одного є опікуном, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення середній, ризик небезпеки для суспільства середній, виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , згідно ст.66 КК України суд визнає щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданої шкоди за епізодом крадіжки у потерпілого ОСОБА_12 23.03.2018 року.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

В ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, суди визначаючи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та яке б запобігло вчиненю нею нових злочинів.
При вирішенні питання про призначення покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України які відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості та тяжкими злочинами , наявність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставини, які обтяжують покарання.

Суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 був засуджений 15.01.2018 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. При цьому , злочин, який інкримінується обвинуваченому за ч.3 ст.185 КК України вчинений останнім 23.03.2018 року , тобто під час іспитового строку через два місяці після винесення вироку.

Враховуючи викладене та особу обвинуваченого, вчинені ним злочини та відношення до вчиненого, обставини , які пом`якшують та обтяжують покарання, думку прокурора в судових дебатах, суд приходить до висновку про доцільність призначення покарання в межах санкцій статей КК України і вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 покарання, яке пов`язане з ізоляцією від суспільства, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобіганню вчиненню ним нових злочинів.

Суд прийшов до переконання, що зазначена міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи тяжкість вчинених злочинів, особу обвинуваченого та думку учасників процесу.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 обирався у виді тримання під вартою з 27.04.2018 року.

У справі "Руслан Яковенко проти України" в рішенні від 04.06.2015 року Європейський Суду з прав людини встановив порушення ст. 5 Конвенції в частині залишення без змін запобіжного заходу тримання під вартою до набрання вироку законної сили, що очевидно виходив за межі строку призначеного покарання у вигляді позбавлення волі. Встановив, що якби заявник вирішив оскаржити вирок, то набрання ним законної сили було б затримано на невизначений строк. І таким чином погодився із твердженням заявника, що ціною за реалізацію його права на оскарження була його свобода. Тому Європейський суд дійшов висновку, що було порушено ст.2 Протоколу № 7 до Конвенції.

З огляду на наведене, суд відповідно до положень ст.331, 177, 178, 183, 194 КПК України, з метою забезпечення виконання вироку та відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, суд вважає за необхідне продовжити щодо ОСОБА_5 обраний запобіжний захід тримання під вартою на 60 діб, тобто до 14.01.2019 року включно.

Така, позиція відповідає положенням п."а" ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та практиці ЄСПЛ, викладеній у справі "Вемгофф проти Німеччини".
При вирішенні питання про призначення покарання ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст.185 КК України які відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості та тяжким злочином , наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Враховуючи викладене та особу обвинуваченого, вчинені ним злочини та відношення до вчиненого, обставини , які пом`якшують покарання, думку прокурора в судових дебатах, суд приходить до висновку про доцільність призначення покарання в межах санкцій статей КК України з застосуванням ст.ст.75,76 КК України і звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобіганню вчиненню ним нових злочинів.

Суд прийшов до переконання, що зазначена міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого та думку учасників процесу.

З врахуванням положень ст.176-179, 194, 331, 368 КПК України, враховуючи процесуальну поведінку ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне з метою забезпечення виконання вироку обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід особисте зобов`язання на строк 2 місяці, тобто до 14.01.2019 року , але не більше ніж до набрання вироком законної сили.

Частиною 2 ст.124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 солідарно на користь держави витрати на залучення експертів з проведення судової криміналістичної експертизи в розмірі 1144 грн.

Також, суд вважає за необхідне вирішити питання про долю речових доказів відповідно до ст.100 КПК України, а саме : спортивний велосипед «Океан», який був визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 24.03.2018 року ( т.1,а.с.224) та спортивний велосипед «Ardis Santana» , який був визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 24.03.2018 року ( т.1,а.с.225) - повернути власнику ОСОБА_12 ; компакт диск зі слідчим експериментом з ОСОБА_6 та ОСОБА_21 , який визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 19.04.2018 року ( т.2,а.с.35 - 36) залишити в матеріалах кримінального провадження; компакт диск , який містить відеозапис від 13.01.2018 року з приміщенням бару « Стопка» за адресою: АДРЕСА_6 , який визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 24.01.2018 року ( т.1,а.с.143) залишити в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон марки «Lenovo p1 MA40» імей1: НОМЕР_1 ,який був визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 17.01.2018 року ( т.1,а.с.135) повернути власнику ОСОБА_8 ; компакт диск , який містить відеозапис від 13.01.2018 року з приміщенням бару « Стопка» за адресою: м. Кременчук, вул. Першотравнева, 43,який визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 24.01.2018 року ( т.1,а.с.173) залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.368, 369, 370, 373, 374, КПК України, ст.ст.50, 65 , 66, 67 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим та призначити покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавленні волі на строк 4 роки.

На підстав ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 15.01.2018 року, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.

- за ч.3 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 16.11.2018 року.

ОСОБА_5 продовжити запобіжний захід тримання під вартою на 60 діб з 16.11.2018 року до 14.01.2019 року включно.

Відповідно до положень ст. 72 КК України (в редакції ЗУ № 2046-VII від 18.05.2017 року) зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з 27.04.2018 року по 15.11.2018 року включно із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

ОСОБА_6 визнати винуватим та призначити покарання :

- за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.190 КК України у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавленні волі на строк 3 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він на протязі призначеного іспитового строку 2 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, виконувати заходи , передбачені апробаційною програмою.

Обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід особисте зобов`язання, яке полягає у покладенні на нього зобов`язання виконувати обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу, а саме прибувати до суду за викликом, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи. на строк 2 місяці, тобто до 14.01.2019 року, але не більше ніж до набрання вироком законної сили.
ОСОБА_6 у письмово під розпис повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 солідарно на користь держави витрати на залучення експертів з проведення судової криміналістичної експертизи в розмірі 1144 грн.

Речові докази:

- спортивний велосипед «Океан», який був визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 24.03.2018 року ( т.1,а.с.224) та спортивний велосипед «Ardis Santana» , який був визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 24.03.2018 року ( т.1,а.с.225) - повернути власнику ОСОБА_12 .

- компакт диск зі слідчим експериментом з ОСОБА_6 та ОСОБА_21 , який визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 19.04.2018 року( т.2,а.с.35 - 36) залишити в матеріалах кримінального провадження;

- компакт диск , який містить відеозапис від 13.01.2018 року з приміщенням бару « Стопка» за адресою: АДРЕСА_6 ,який визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 24.01.2018 року ( т.1,а.с.143) залишити в матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон марки «Lenovo p1 MA40» імей1: НОМЕР_1 ,який був визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 17.01.2018 року ( т.1,а.с.135) повернути власнику ОСОБА_8 ;

- компакт диск , який містить відеозапис від 13.01.2018 року з приміщенням бару « Стопка» за адресою: АДРЕСА_6 ,який визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 24.01.2018 року ( т.1,а.с.173) залишити в матеріалах кримінального провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги .

Обвинуваченому роз`яснити його право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Роз`яснити обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, право заявити клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1