Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/8745/15-к
1 - кс/490/4773/2018
У Х В А Л А
27 листопада 2018 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 від 15.06.2018 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим по кримінальному провадженню № 0003756, -

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2018 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 від 15.06.2018 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим по кримінальному провадженню № 0003756.

В обґрунтування скарги вказав, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню з огляду на наступне. В поданій ОСОБА_3 заяві про вчинення злочину від 05.06.2015 року міститься прохання визнати його потерпілим. Матеріалами кримінального провадження підтверджується той факт, що ОСОБА_3 неодноразово заявляв у письмовій формі клопотання перед слідчим допитати його як потерпілого, про що слідчими суддями було зазначено в ухвалах від 21.12.2015 року, від 02.03.2016 року та від 12.07.2017 року, однак їх вказівки вже більше двох років ігноруються та залишаються невиконаними. Орган досудового розслідування умисно не допитує його як потерпілого та порушує процесуальні права, передбачені ст. 56 КПК України. Зазначив, що йому кримінальним правопорушенням було завдано моральної шкоди та матеріальної шкоди.
В судовому засіданні заявник та його представник скаргу підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити.

Слідчий будучи повідомленим належним чином, в судове засіданні не з`явився, про причини неявки суд не повідомив .

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні особою, якій було відмовлено у визнанні потерпілою, можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Так, згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. При цьому права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
На підставі ч. 3 ст. 55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Як вбачається з матеріалів скарги, слідчим відділом управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003756 від 11.07.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
15 червня 2018 року слідчим в ОВС слідчого відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0003756.

Своє рішення про відмову у визнанні потерпілим слідчий обґрунтував тим, що під час досудового розслідування не встановлено очевидних та достатніх підстав вважати, що ОСОБА_3 завдано моральну або майнову шкоду. Крім того, ОСОБА_3 у своїх заяві про вчинення кримінального правопорушення, а також в заяві, що стосується питань визнання його потерпілим, не надав належних доказів про спричинення останньому моральної, фізичної або майнової шкоди.

Під час розгляду скарги встановлено, що 11 липня 2015 року були внесені відомості до ЄРДР, викладенні в повідомленні ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 05.06.2015р.

12 червня 2018 року на адресу прокуратури Миколаївської області надійшла заява ОСОБА_3 про залучення його до кримінального провадження в якості потерпілого.

Після цього, ОСОБА_3 для надання показів до органу досудового розслідування не викликався, а тому доводи слідчого про те, що ОСОБА_3 не надав жодних даних про спричинення йому моральної. фізичної або майнової шкоди, суд не може прийняти як належне обґрунтування прийнятого рішення про відмову у визнанні потерпілим.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що постанова слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 від 15.06.2018 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим по кримінальному провадженню № 0003756 є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 55, 303, 306, 307, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.
Постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 від 15.06.2018 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим по кримінальному провадженню № 0003756 - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1