Справа № 202/3633/17
УХВАЛА

12.12.2018 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000453 від 01.03.2017 відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого п.п. 4), 12) ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

10.12.2018 до суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 від 03.12.2018, в якому він просив звільнити його з-під варти в залі суду, оскільки він тривали час перебуває під вартою без жодних причин.
Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_3 просили вирішити клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 на розсуд суду, захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 підтримали дане клопотання, при цьому захисник ОСОБА_6 просила розглянути можливість замінити запобіжний захід на інший, більш мякий, зокрема на домашній арешт, прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 .
Головуючий суддя, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши зміст обвинувального акта відносно ОСОБА_4 , вивчивши клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про скасування йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та думку його захисника, вважає, що дане клопотання задоволенню не підлягає, як і клопотання захисника про заміну запобіжного заходу на домашній арешт, виходячи з наступного.
Вирішуючи питання про доцільність зміни запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченому на будь-який інший, не пов`язаний з позбавленням волі, або його продовження, суд бере до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього увязнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватись суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її звязками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Застосування тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до свободи особистості, який закріплений ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення у справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

В кожному випадку, як підкреслює Європейський Суд з прав людини, суд за своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав і інтересів.

Враховуючи вагомість долучених до справи доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 особливо тяжкого злочину проти життя особи, за вчинення якого, у разі доведеності вини, йому загрожує покарання у виді довічного позбавлення волі, репутацію обвинуваченого, є достатні підстави вважати, що на цей час підстав, які б дозволяли скасувати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не має.

Розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, враховуючи вищезазначене, відповідно до приписів ст. 183 КПК України, вважаю їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, і необхідним та достатнім для виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання встановленим судом ризикам, є лише запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При цьому, попри тривалий строк утримання обвинуваченого під вартою, який враховується судом та зобов`язує суд більш ретельно перевірити підстави утримання обвинуваченого під вартою, не вбачаю підстав для заміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, ґрунтуючись, окрім вищенаведених обставин, і на характері пред`явленого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, яке становить підвищену суспільну небезпеку та виправдовує перевагу суспільного інтересу над принципом поваги до особистої свободи обвинуваченого.

З огляду на викладене клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 176-179, 183, 201, 350, 369, 371, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_6 про скасування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою або про заміну йому запобіжного заходу на інший, більш м`який, зокрема на домашній арешт, відмовити.
Ухвала набирає чинності негайно та окремому оскарженню не підлягає.

Копію ухвали вручити обвинуваченому.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1