Справа № 489/21/19
Кримінальне провадження №1-кп/489/397/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Миколаєва кримінальне провадження №0004807 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Луч, Вітовського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, одруженого, працюючого зварювальником на ТОВ "Смарт Мерітайм Групп", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
24.11.2018р. в період часу з 16 години 23 хвилини по 16 годину 25 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись на літньому майданчику бару "Малібу", розташованому по вул. Космонавтів, 73 у м. Миколаєві, за раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, діючи із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав належні ОСОБА_7 три стільця з написом "Robert Doms", вартістю 500 гривень кожний, загальною вартістю 1500,00грн.. Після чого з місця скоєння злочину ОСОБА_4 зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України.

04.12.2018р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено інформацію про кримінальне провадження №0004807 у зв`язку з вчиненням кримінального правопорушення, яке було кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості від 27 грудня 2018 року, згідно умов даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 дійшли згоди щодо всіх істотних умов для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України. ОСОБА_4 в повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчинені даного кримінального правопорушення. Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. На укладання даної угоди була отримана письмова згода потерпілої ОСОБА_6 із зазначенням про повне відшкодування матеріальної шкоди.

Прокурор в судовому засіданні, зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і норми КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 також просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому, беззастережно визнає себе винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, дав згоду на застосування узгодженої міри покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості зрозумілі.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпіла в судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості, повідомила про те, що викрадене їй повернули і вона не має жодних претензій до обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам, встановленим ст. 472 КПК України, суд прийшов до висновку про затвердження угоди виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої та середньої тяжкості, тяжких злочинів може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке згідно ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, підстави для відмови в затверджені угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження даної угоди, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, ст. 473 КПК України.

Згідно ч. ч. 6, 7 ст. 474 КПК України суд в ході розгляду угод перевіряє їх на відповідність вимогам, встановленим ст. ст. 471, 472 КПК України, при цьому суд не здійснює оцінку доказів в кримінальному провадженні, оскільки межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Відповідно до пояснень обвинуваченого, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань. Правова кваліфікація кримінального правопорушення відповідає обставинам правопорушення. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид та міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому визначені в угоді є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування збитків потерпілій.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому та передбачені ст. 67 КК України відповідно до змісту угоди не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену міру покарання.

Отже, суд дійшов висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами міри покарання.

Речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 468, 469, 472, 473-475, 476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 27 грудня 2018 року про визнання винуватості в межах кримінального провадження №0004807 між прокурором Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити узгоджене покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Речові докази,

-три стільця "Robert Doms", які знаходяться на відповідному зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 - повернути останній за належністю;

-цифровий носій DVD+R 4.7 GB, "Videx" з відеозаписами камер спостереження від 24.12.2018р., який знаходиться на зберіганні в матеріалах кримінального провадження №0004807 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що наслідком затвердження угоди про визнання винуватості для нього є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 та ст. 424 КПК України, та те, що вирок може бути оскаржений виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджено сторонами, а також без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4-7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди, протягом 30 днів з дня проголошення до судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

Суддя: ОСОБА_1