ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/417/18 Справа № 175/4265/18 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши 17 грудня 2018 року у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2018 року, по кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001509 від 31.10.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гомель, республіка Білорусь, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ., раніше судимого
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_6

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати ухвалу слідчого судді, відмовити в задоволенні клопотання слідчого Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, захисник вказує на те, що при винесені оскаржуваної ухвали слідчий суддя прийняв до уваги лише доводи сторони обвинувачення, які не були підтвердженні будь-якими доказами, та повністю проігнорував доводи сторони захисту. Зазначає, що прокурором не обґрунтовано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зазначає, що ОСОБА_6 одружений, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 .

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2018 року було задоволено клопотання слідчого Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 1980 року народження, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків на строк 60 днів, а саме до 17-45 год. 01 лютого 2019 року.

Мотивуючи своє рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного, слідчий суддя зазначив, що докази про вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, є вагомими, він ніде не працює, одружений, на утриманні осіб не маючий, раніше судимий, крім того, кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 є особливо тяжким, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 8 до 15 років з конфіскацією майна. У зв`язку із чим дійшов до висновку про наявність достатніх підстав для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки існують ризики передбачені пунктами 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що негативно вплине на хід досудового розслідування; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання та домашній арешт у даному випадку є занадто м`якими і вони не будуть сприяти запобіганню вищезазначеним ризикам, з особистою порукою до суду ніхто не звертався. Крім того, слідчим суддею було обговорено не призначення застави у відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України.

Заслухавши думку захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скаргу без задоволення, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Так, з наданих матеріалів вбачається що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії`зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував, що існують обґрунтовані ризики, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що негативно вплине на хід досудового розслідування; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання та домашній арешт у даному випадку є занадто м`якими і вони не будуть сприяти запобіганню вищезазначеним ризикам у зв`язку з чим обґрунтовано прийшов до висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним.
Крім того, кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 є особливо тяжким, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 8 до 15 років з конфіскацією майна.

Доводи ж захисту про те, що стороною обвинувачення не обґрунтовано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, матеріалами справи не знайшло свого підвтердження, що в свою чергу в апеляційній скарзі захисником не наведено та неспростовно наявність ризиків зазначених у клопотанні.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді першої інстанції про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою цілком законним і обґрунтованим та не знаходить підстав для відмови в задоволенні клопотання слідчого на даному етапі досудового розслідування, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3