Справа № 446/1280/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/138/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 31 травня 2018 року відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.125, ч.1 ст.125 КК України, -

з участю прокурора ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_9

захисника адвоката ОСОБА_11

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника потерпілих адвоката ОСОБА_12

в с т а н о в и л а:

вищевказаним вироком ОСОБА_9 визнано винуватим у пред`явленому йому обвинувачені, передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

ОСОБА_9 визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні, передбаченому ч.1 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

ОСОБА_9 визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні, передбаченому ч.1 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання більш суворого покарання менш суворим остаточно призначено ОСОБА_9 покарання на строк 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно з вироком, ОСОБА_9 визнано винним у тому, що він 03.06.2017 року близько 17.30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в м. Кам`янка-Бузька, поблизу будинку №50 по вул. Гвардійській, спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6 у вигляді одного синця на потилиці справа, двох саден на плечі зліва, трьох синців на лівій руці, двох синців на лівій нозі, виникли від дії тупого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, індивідуальні та конструктивні особливості якого (яких) не відобразились, якими, зокрема, могли бути кисті, зведені в кулаки, ступні у взутті, та утворились синці- за механізмом удару, садна- за механізмом удару тертя за 2-5 діб до моменту проведення експертизи, які згідно висновку експерта № 60/2017 від 13.06.2017 року відносяться до легких тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, а закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку відноситься до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_9 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад розлад здоров`я, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

Крім цього, ОСОБА_9 03.06.2017 року біля 18 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в м.Кам`янка-Бузька, поблизу будинку № 50 по вул.Гвардійській, на грунті особистих неприязних відносин, спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_7 у вигляді одного синця на правому лікті, двох синців на лівому стегні, які виникли від дії тупого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, індивідуальні та конструктивні особливості якого (яких) не відобразилися, якими, зокрема, могли бути кисті, зведені в кулаки, ступні у взутті, та утворились: синці за механізмом удару, садна- за механізмом удару тертя за 3-6 діб до моменту проведення експертизи та відносяться до тілесних ушкоджень легко ступеня тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_9 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Крім цього, ОСОБА_9 03.06.2017 року близько 18.30 год. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в м. Кам`янка-Бузька, поблизу будинку № 50 вул. Гвардійській, на ґрунті особистих неприязних відносин, спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 у вигляді одного садна на обличчі зліва. Групу синців та саден на лівому плечі, одного синця на лівому стегні, які виникли від дії тупого твердого предмета (предметів) обмеженою контактуючою поверхнею, індивідуальні та конструктивні особливості якого (якої) не відобразились, якими, зокрема, могли бути кисті, зведені в кулаки, ступні у взутті та утворились: синці за механізмом удару, садна- за механізмом удару тертя за 4-7 діб до моменту проведення експертизи та відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_9 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

Не погоджуючись із даним вироком, потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали апеляційні скарги ідентичні за змістом та вимогами в яких просять вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 31 травня 2018 року відносно ОСОБА_9 в частині призначеного покарання скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 призначити більш суворе покарання.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог потерпілі покликаються на те, що суд першої інстанції у вироку не навів жодних мотивів виключення обтяжуючих покарання обставин, а саме повторності і рецидиву та вчинення злочину щодо особи похилого віку - ОСОБА_7 .

Окрім того, покликаються на те, що судом невірно визнана обставина, яка пом`якшує покарання ОСОБА_9 щире каяття.

Також зазначають, що судом першої інстанції не зроблено жодних дій на виправлення описки при призначенні ОСОБА_9 покарання за сукупністю злочинів, відповідно до ст.70 КК України.

Заслухавши доповідача, потерпілих та їх представника на підтримання поданих апеляційних скарг, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних вимог, обвинуваченого та його захисника, які заперечили апеляційні скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарг, колегія суддів вважає, що такі підлягають до часткового задоволення.

Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджуються наявними доказами в їх сукупності, які досліджувались судом першої інстанції під час судового розгляду, що ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_9 , як у суді першої інстанції, так і в апеляційному суді свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю.

Згідно з вимогами ст.50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_9 суд першої інстанції правильно врахував обставини, передбачені ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, а саме тяжкість вчиненого злочину, а саме, що ним вчинено злочин невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше судимий, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, схильний до вчинення злочинів, не займається суспільно корисною працею, посередню характеризується по місцю проживання, а також те, що він не перебуває на обліку у психіатра та нарколога.

Також, судом першої інстанції було враховано обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого щире каяття та обтяжуючу покарання обставину - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про обставини, які обтяжують покарання, і такі обставини згідно зі ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, при тому, що обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора.

Положеннями ст. 337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Крім того, за змістом ч. 2 ст. 67 КК України суд має право, залежно від характеру вчиненого злочину, не визнати будь-яку із зазначених у частині першій цієї статті обставин, за винятком обставин, зазначених у пунктах 2, 6, 7, 9, 10, 12, такою, що обтяжує покарання, навівши мотиви свого рішення у вироку.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в обвинувальному акті не було зазначено про наявність обставин, що обтяжують покарання, а саме вчинення злочину щодо особи похилого віку, рецидив злочинів і повторність, обвинувачення в суді щодо ОСОБА_9 також не змінювалось, а тому суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_9 покарання, не зазначив у вироку на такі обставини.

При цьому, окрім ступеня тяжкості злочину, обставин, які пом`якшують покарання, врахував особу винного, зокрема і те, що він раніше судимий, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку.

У зв`язку з цим, апеляційні доводи потерпілих в цій частині, є необґрунтованими.

Твердження потерпілих про необґрунтованість визнання судом в якості пом`якшуючої покарання обвинуваченого обставини - щирість каяття є необґрунтованими.

Згідно із ч.1 п.1 ст. 66 КК України при призначенні покарання обставиною, яка пом`якшує покарання може бути визнано, зокрема щире каяття.

Щирим каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалася.

З урахування того, що в суді першої інстанції ОСОБА_9 вину у вчиненому визнав та щиро розкаявся, з моменту вчинення кримінального правопорушення, 03.06.2017 жодних протиправних дій щодо потерпілих не вчиняв, про що в судовому засіданні апеляційної інстанції останні не заперечили, а тому колегія суддів погоджується з встановленою судом першої інстанції обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого - щире каяття.

Призначене обвинуваченому покарання на думку колегії суддів є обґрунтованим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Покликання апелянтів на те, що в описовій частині вироку зазначено, що ОСОБА_9 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілій ОСОБА_8 , тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК України, що не відповідає висновку судово-медичної експертизи, є слушними, однак на переконання колегії суддів, зазначене є очевидною технічною опискою, яка може бути усунута судом першої інстанції в порядку ст. 379 КПК України.

При цьому, призначаючи обвинуваченому покарання за сукупністю злочинів, суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність.

З матеріалів справи та оскаржуваного вироку вбачається, що обвинуваченим ОСОБА_9 , окрім іншого, вчинено два епізоди щодо потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які охоплюються єдиною правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 125 КК України.

За приписами ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

При цьому, згідно з ч.1 ст. 33 КК України, сукупністю злочинів визнається вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жоден з яких її не було засуджено.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

З урахуванням наведено, суд першої інстанції, дійшов помилкового висновку про призначення ОСОБА_9 покарання за епізодами щодо потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.1 ст. 125 КК України за кожен із них окремо, оскільки вони підпадають під дію однієї і тієї ж частини статті закону України про кримінальну відповідальність і повторної кваліфікації не потребують.

Зазначені обставини при розгляді кримінального провадження судом першої інстанції не враховано, що свідчить про неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність та згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , задоволити частково.

Вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 31 травня 2018 року щодо ОСОБА_9 в частині призначення покарання по епізодах відносно потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.1 ст.125 КК України за кожен окремо та застосування положень ст. 70 КК України змінити та призначити ОСОБА_9 за ч.1 ст.125 КК України покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Вирок в частині призначення покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт, залишити без змін.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4