Провадження № 1-кс/520/8892/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2018 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000437 від 05.06.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 229 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 05.06.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000437 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 229 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , особи в`єтнамської національності займалися виготовленням одягу загальновідомих марок світових брендів «Reebok» та «Nike»,«Adiddas» у зв`язку з чим вказаним компаніям завдано матеріальну шкоду (ЖЄО № 661 від 22.03.2018).

Слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси 30.11.2018 надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , з метою з метою відшукання документації, яка свідчить про організацію виробництва та мереж збуту фальсифікованих текстильних виробів, які незаконно марковані знаками для товарів та послуг, права на які належать компанії «NIKE», «ADIDAS», «Reebok» та інших відомих світових брендів, а також безпосередньо фальсифіковані текстильні вироби, системних блоки персональних комп`ютерів, інших цифрових та електронних носів інформації, на яких міститься інформація, щодо вказаної незаконної діяльності, а також грошових коштів здобутих злочинним шляхом та інших предметів, які мають значення для розслідування кримінального провадження.

26.12.2018 під час проведення обшуку за вказаною адресою, в ході якого виявлено та вилучено зазначені в клопотанні речі та документи.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням про накладення арешту на майно, обґрунтовуючи його тим, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження, накладення арешту на зазначене у клопотанні майно обумовлюється необхідністю збереження речових доказів для проведення відповідних судових експертиз та їх подальшого використання в процесі доказуванні. У свою чергу, не застосування цього заходу може призвести до знищення, втрати або приховування вилученого майна та перешкоджати об`єктивному дослідженню та встановленню усіх обставин скоєного кримінального правопорушення.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились. Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання без її участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, відповідно до рапорту слідчого, про дату та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Згідно ст. 96-1, 96-2 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого, зокрема, частиною першою статті 229 цього Кодексу. Спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно, зокрема, одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені під час проведення обшуку речі могли бути предметом злочину, зокрема логотипи та фірмові знаки загальновідомих марок світових брендів, які містяться на одязі та взутті, могли незаконно використовуватися для виготовлення товарів та їх подальшої реалізації, а вилучені системні блоки можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема в них можуть міститися відомості щодо незаконної організації виробництва, а також реалізації товарів. Крім того, вилучені грошові кошти можуть бути набуті кримінально протиправним шляхом.

Викладене підтверджується постановою про визнання речових доказів від 27.12.2018 року, яка долучена до матеріалів клопотання, та відповідно до якої вилучені під час проведення обшуку речі визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0000437 від 05.06.2018 року.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що оскільки зазначені в клопотанні речі, які були вилучені, могли бути предметом злочину, кваліфікованого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 229 КК України, а грошові кошти могли бути одержані внаслідок вчинення злочину або є доходами від майна, тому є всі підстави вважати, що вказане майно підлягає спеціальній конфіскації, відповідно до ст. 96-2 КК України.

З урахуванням викладеного, з огляду на те, що існує необхідність в забезпеченні збереження речових доказів, в цілях забезпечення в подальшому спеціальної конфіскації, як заходу кримінально-правового характеру, а також з метою подальшого проведення відповідних судових експертиз з вказаним майном, слідчий суддя приходить до переконання, що викладеним підтверджується наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, та в цілому обґрунтованість клопотання сторони обвинувачення. В свою чергу, не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його відчуження або знищення, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження.

Таким чином на підставі викладеного в сукупності, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про який йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а тому з метою збереження речових доказів, забезпечення, в подальшому, спеціальної конфіскації, клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000437 від 05.06.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 229 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на:

- шапка сірого кольору торгівельної марки «Alex» та светр синього кольору торгівельної марки «adidas» з двома чеками на вказані речі, вилучені під час обшуку у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у гр. ОСОБА_5 ;

- кросівки із нанесеним торговим знаком «adidas» у кількості 20 пар;

- кросівки із нанесеним торговим знаком «adidas» у кількості 20 пар;

- кросівки із нанесеним торговим знаком «adidas» у кількості 20 пар;

- кросівки із нанесеним торговим знаком «adidas» у кількості 20 пар;

- кросівки із нанесеним торговим знаком «adidas» у кількості 20 пар;

- кросівки із нанесеним торговим знаком «adidas» у кількості 20 пар;

- кросівки із нанесеним торговим знаком «adidas» у кількості 20 пар;

- кросівки із нанесеним торговим знаком «adidas» у кількості 20 пар;

- кросівки із нанесеним торговим знаком «adidas» у кількості 20 пар;

- кросівки із нанесеним торговим знаком «adidas» у кількості 11 пар;

- кросівки із нанесеним торговим знаком «adidas» у кількості 20 пар;

- кросівки із нанесеним торговим знаком «Nike» у кількості 20 пар;

- кросівки із нанесеним торговим знаком «Nike» у кількості 20 пар;

- кросівки із нанесеним торговим знаком «Nike» у кількості 20 пар;

- кросівки із нанесеним торговим знаком «Nike» у кількості 20 пар;

- кросівки із нанесеним торговим знаком «Nike» у кількості 20 пар;

- кросівки із нанесеним торговим знаком «Nike» у кількості 20 пар;

- кросівки із нанесеним торговим знаком «Nike» у кількості 20 пар;

- рюкзаки із нанесеним торговим знаком «Nike» у кількості 6 одиниць;

- кросівки із нанесеним торговим знаком «Reebok» у кількості 20 одиниць;

- кросівки із нанесеним торговим знаком «Reebok» у кількості 10 одиниць;

- грошові кошти у розмірі 42 282 гривень (з каси № 1,2,3), поміщенні у поліетиленовий пакет білого кольору;

- системний блок чорного кольору «Logic Power», системний блок чорного кольору (із синьою кнопкою включення), системний блок, чорного кольору serial: c2c204cx5y, поміщенні у пакет чорного кольору;

- спортивні костюми із нанесеним торговим знаком «Nike» у кількості 20 одиниць;

- спортивні костюми із нанесеним торговим знаком «Nike» у кількості 10 одиниць;

- спортивні костюми із нанесеним торговим знаком «adidas» у кількості 20 одиниць;

- спортивні кофти із нанесеним торговим знаком «adidas» у кількості 22 одиниць;

- спортивні костюми із нанесеним торговим знаком «Reebok» у кількості 20 одиниць.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1