Справа № 182/6697/18
Провадження № 1-кп/0182/157/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.02.2019 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.05.2018 за № 0001503 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Карши, Кашкадар`їнської області, Республіки Узбекистан, громадянина України, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , тимчасово мешкав у АДРЕСА_2 , не працює, із середньо освітою, розлучений, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 , -

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 13.05.2018 близько 19.00 год. разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 перебували за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де, в ході спільного вживання алкогольних напоїв на побутовому ґрунті між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виникла словесна сварка, яка переросла в бійку. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6
13.05.2018 близько 19.20 год. ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, не маючи наміру на заподіяння смерті, з ціллю спричинення тяжких тілесних ушкоджень, схопивши руками ОСОБА_6 за волосся, звалив її на підлогу та наніс їй не менше шести ударів босими ногами в область живота та грудної клітини, чим заподіяв останній, згідно висновку судово-медичної експертизи № 427 від 03.08.2018, тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота, розриву селезінки, внутрішньочеревної кровотечі значного об`єму, геморагічного шоку II ступеня, які відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю і показав суду, що потерпіла ОСОБА_6 його співмешканка. Жили з нею разом близько півроку у її квартирі АДРЕСА_3 . Сварки між ними були й раніше, бувало, що давав потерпілій ляпасів. На той час він підробляв неофіційно, ще їм допомагали його батьки, які давали їм гроші, потерпіла не працювала. Алкогольні напої вони з потерпілою вживали, однак не часто, на вихідних, на свята. 13.05.2018 вони купили пляшку горілки, приготували поїсти, пили горілку. Це було у вечірній час. Під час вживання горілки між ним та потерпілою виникла сварка із-за того, що потерпіла почала висувати йому претензії, що він такий невлаштований, у нього немає документів, тому його не хочуть брати на роботу. Він також говорив, що вона не працює, грошей не вистачає. Під час сварки він вдарив потерпілу пару разів в бік рукою. Потерпіла упала на підлогу, після чого він босими ногами вдарив її кілька разів в область лівого боку, живота. Після цього вони помирилися. «Швидку медичну допомогу» не викликали, так як не було потреби. Погано потерпілій стало на другий день і він викликав їй «Швидку медичну допомогу» і її відвезли до лікарні. У вчиненому розкаюється. Цивільний позов прокурора визнає.
Крім показань обвинуваченого, його винуватість, на думку суду, повністю доведена показаннями потерпілої, зібраними по справі та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.
Потерпіла ОСОБА_6 показала, що з обвинуваченим ОСОБА_3 вони проживали разом 7 місяців. Жили у неї в квартирі. Весь цей час вони часто сварилися. Обвинувачений ввесь час бив її без причини, просто тому, що напився. А пив він часто, міг пити й по кілька днів, вона з ним пила горілку рідко. Їй працювати не дозволяв, сам також постійної роботи не мав. Жили на ті гроші, що давала його матір. Звертатися до поліції вона боялася. Про те, що ОСОБА_3 її б`є, вона говорила його матері, яка і сама бачила синці на обличчі. Уходити від неї обвинувачений не хотів. 13.05.2018 ОСОБА_3 с квартири пішов рано вранці. Прийшов з пляшкою горілки. Вони сіли повечеряли, ОСОБА_3 заставив її пити з ним, вона відмовлялася, але він сказав, що вб`є її. Тому вона випила разом з ним, але вона випила небагато. Вечором вони сиділи на дивані. Раптово ОСОБА_3 вскочив, схопив її за волосся, повалив на підлогу. Кричав, що вона погана господиня, не працює, до нього погано відноситься. Накинувся на неї, пару разів вдарив руками куди попав - по руках, по спині, а потім ногами бив у живіт. Вдарив разів 5-6 точно. Удари вона не рахувала, так як намагалася ухилитися від ударів. Потім вона пішла в іншу кімнату, лежала і плакала. ОСОБА_3 допив горілку і ліг спати. Ранком наступного дня він пішов і купив знову грілки. Коли повернувся, вона попросила його викликати «Швидку», бо їй погано. Але ОСОБА_3 сказав, щоб вона трохи полежала, що все пройде. Потім ОСОБА_3 забрав у неї телефон, сам ліг спати. Коли він заснув, близько 15.00 год. вона забрала у нього телефон і викликали «Швидку». Коли лікарі їхали, вони не могли знайти їх будинок. Вона просила ОСОБА_3 встати, зустріти їх, але він сказав; «тобі потрібно, ти і йди». Тому вона вийшла на вулицю, де втратила свідомість. «Швидка» забрала її до лікарні, ОСОБА_3 також поїхав з нею. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, але вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити суворе, пов`язане з позбавленням волі.
Також винуватість обвинуваченого підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0001503:
- електронним рапортом реєстрації повідомлення, яке надійшло по телефону до чергової частини Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровської області 14.05.2018 зі служби 102. Повідомлення від органу охорони здоров`я про те, що 14.05.2018 о 14.15 год. до лікарні в гінекологічне відділення з матковою кровотечею привезли жінку в стані алкогольного сп`яніння, яка стверджує, що її бив декілька днів її чоловік за місцем мешкання. Чим бив невідомо. Потерпіла ОСОБА_6 (а.п. 3);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 15.05.2018 потерпілої ОСОБА_6 , у якому вона вказує, що на протязі останніх 30 днів 2018 року ОСОБА_3 завдавав їй фізичне насильство та фізичні ушкодження за місцем мешкання: АДРЕСА_2 , що призвело до тяжких тілесних ушкоджень (а.п. 9);
- заявою ОСОБА_3 про надання дозволу співробітникам поліції на проведення огляду квартири за адресою: АДРЕСА_2 . (а.п.11);
- протоколом огляду місця події від 14.05.2018 квартири АДРЕСА_3 . До протоколу огляду долучено фото-таблицю. Під час огляду нічого не виявлено та не вилучено. (а.п. 12-17);
- висновком судово-медичної експертизи № 427 від 03.08.2018, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження: закрита травма живота, розрив селезінки, внутрішньочеревна кровотеча значного об`єму, геморагічний шок II ступеня, - відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя (згідно п. 2.1.3.л, о Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).
Виявлені тілесні ушкодження у вигляді поверхневої забитої рани волосяної частини голови (точна локалізація в медичних документах не вказана), синців обличчя, тулубу, кінцівок (кількість і точна локалізація в медичних документах не вказана), садна грудної клітини справа,- відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (згідно пункту 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).
Вказаний у медичних документах діагноз: «ЗЧМТ? Струс головного мозку?» об`єктивними клінічними даними не підтверджено і, відповідно до пп. 4,13.1, 4.13.4 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень не враховується.
Виявлені тілесні ушкодження утворилися від неодноразової дії тупих предметів або при ударах об такі предмети.
Закрита травма живота, розрив селезінки, внутрішньочеревна кровотеча значного об`єму, геморагічний шок II ступеня утворились незадовго до госпіталізації потерпілої в Нікопольську МЛ № 1.
У наданих медичних документах відсутні об`єктивні експертні дані щодо конкретного визначення строку давності спричинення інших виявлених тілесних ушкоджень.
Що стосується перебування потерпілої у стані алкогольного сп`яніння на час госпіталізації, то в наданих медичних документах відсутні об`єктивні експертні дані для відповіді на дане питання. (а.п.26-27);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.07.2018, в ході якого потерпіла ОСОБА_6 розповіла та показала як саме та куди саме наносив їй ОСОБА_3 удари. Показала механізм нанесення ударів. До протоколу долучено ДВД-диск з відеозаписом слідчих експериментів. (а.п. 28-32);
- висновком судово-медичної експертизи (додатковий № 2) № 450 від 14.08.2018, відповідно до якого механізм утворення тілесних ушкоджень виявлених при проведенні судово- медичної експертизи ОСОБА_6 , не суперечить механізму, вказаному потерпілою під час проведення слідчого експерименту від 24.07.2018. (а.п.35-36);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.07.2018, в ході якого ОСОБА_3 розповів та показав як саме та куди саме наносив удари ОСОБА_6 . Показав механізм нанесення ударів. (а.п. 92-95);
- висновком судово-медичної експертизи (додатковий № 1) № 449 від 14.08.2018, відповідно до якого механізм утворення тілесних ушкоджень виявлених при проведенні судово- медичної експертизи ОСОБА_6 , не суперечить механізму, вказаному підозрюваним ОСОБА_3 під час проведення слідчого експерименту від 24.07.2018. (а.п. 98-99).
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст.. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставини справи, те, що потерпіла також знаходилася у стані алкогольного сп`яніння. Судом також враховується, що обвинувачений і потерпіла проживали спільно, були пов`язані спільним побутом, хоча й не перебували у шлюбі. Хоча потерпіла стверджує, що обвинувачений її неодноразово бив, але належними та допустимими доказами це твердження не підтверджується, бо потерпіла жодного разу до правоохоронних органів з цього приводу не зверталася.
Суд також ураховує особу винного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (а.п. 109), офіційно ніде не працює, розлучений, на утриманні нікого не має; не перебуває на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра (а.п. 110), за місцем проживання характеризується негативно, бо зловживав алкогольними напоями (а.п. 111).
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає визнання вини ч.2 ст. 66 КК України, обставинами, що обтяжують покарання - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, вчинення злочину щодо іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах (п. 6-1), 13) ч.1 ст. 67 КК України.
Зваживши всі вищезазначені обставини, думку потерпілої, яка претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, але вважає, що покарання повинно буди пов`язане з позбавленням волі, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому мінімальне покарання у виді позбавлення волі.
Оскільки злочин вчинено у стані алкогольного сп`яніння, підстав для застосування ст.. 69, 75 КК України суд не вбачає.
Цивільний позов прокурора Нікопольської місцевої прокуратури в інтересах комунального закладу «Нікопольська міська лікарня № 1» Дніпропетровської обласної ради» про стягнення з обвинуваченого в відшкодування збитків за стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_6 , згідно позову 1 351,76 грн. в силу ст. 1166 ЦК України підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і визнаний обвинуваченим.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно залишити тримання під вартою.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 1 ст. 121 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Строк покарання рахувати з моменту проголошення вироку.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 залишити тримання під вартою.
Зарахувати у строк відбування покарання час досудового тримання під вартою ОСОБА_3 по цьому провадженню з 22.07.2018 до дня проголошення вироку.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов прокурора Нікопольської місцевої прокуратури в інтересах комунального закладу «Нікопольська міська лікарня № 1» Дніпропетровської обласної ради» задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_3 на користь комунального закладу «Нікопольська міська лікарня № 1» Дніпропетровської обласної ради» в відшкодування збитків за стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_6 1 351 (одна тисяча триста п`ятдесят одну) грн. 76 коп.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його оголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору. Сторони кримінального провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Суддя: ОСОБА_1