Справа № 199/5876/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2019 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі об`єднані кримінальні провадження №000838 та №002500, відповідно до зміненого прокурором обвинувального акту, відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожного з них, за ч.2 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на 60 днів, беручи до уваги, що ОСОБА_5 повідомлений про підозру у скоєнні багато чисельних епізодів шахрайства, раніше судимий за розбій, може переховуватись, скоювати злочини.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник просили суд змінити йому запобіжний захід на інший, який не пов`язаний з триманням під вартою на домашній арешт.

Вирішуючи питання про доцільність зміни запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченому на будь-який інший, не пов`язаний з позбавленням волі, або його продовження, суд бере до уваги, що відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, оскільки заявлені ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не зменшилися та до обвинуваченого не можуть бути застосовані більш м`які запобіжні заходи.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватись суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Відповідно рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії від 06.04.2000» тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості над повагою до особистої свободи.

У своїх рішеннях ЄСПЛ звертає увагу на те, що тяжкість злочину, та ризик ухилення обвинуваченого від слідства залишаються єдиними підставами для відмови суду у задоволенні клопотань про звільнення.

Суд погоджується з доводом ОСОБА_5 про наявність у нього на утриманні малолітньої дитини, але у сукупності з наявністю ризиків вважає, що на теперішній час факт наявності у нього дитини не є вагомою причиною для зміни йому запобіжного заходу на більш м`який чим тримання під вартою, виходячи з наступного.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
ОСОБА_5 є особою, яка раніше судима за скоєння умисного тяжкого корисливого насильницького кримінального правопорушення, на теперішній час повідомлена про підозру у вчиненні великої кількості епізодів умисного середньої тяжкості кримінального правопорушення проти власності, за які у разі визнання винуватості, йому може бути призначено покарання до 3 років позбавлення волі, на час затримання ніде офіційно не працював, під час судового розгляду не з`являвся до суду, у зв`язку з чим до нього застосовувався привід.

На думку суду, за такими ознаками як тяжкість та підвищена суспільна небезпека інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, кількість епізодів злочину, і за викладених обставин, суд погоджується з думкою прокурора, що зазначені ознаки дають підстави вважати можливим ухилення обвинуваченого від суду, перешкоджання встановленню істини по даному провадженню, скоєння інших кримінальних правопорушень.

Суд також враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Проте, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до ст.183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, і необхідним та достатнім для виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання встановленим судом ризикам, є лише запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Крім того, при продовженні строку тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує необхідність виконання процесуальних рішень суду та запобіганню спробам ухилення обвинуваченого від суду або переховування, скоювати злочини, що є винятковими підставами для продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у з зв`язку з викладеним та наявністю фактів про існування реального суспільного інтересу, який за належним врахуванням принципу презумпції невинуватості, виправдовує відступ від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи.

Керуючись ст.ст.131,132,199,331,369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Дніпро - у Державній установі виконання покарань (№ 4) управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області на 60 (шістдесят) днів, тобто до 25 березня 2019 включно.

Відмовити обвинуваченому ОСОБА_5 та захиснику ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для виконання, потерпілим та їх представникам для відома.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає, заперечення можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Суддя: ОСОБА_1