Справа № 283/1268/17
провадження №1-кп/283/16/2018
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
20 грудня 2018 року Малинський районний суд Житомирської області в складі:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої особи ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Малині кримінальне провадження внесене в ЄРДР 14 червня 2017 року за №00000485 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, з середньою освітою, в декретній відпустці, не судимого, -

в скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 190 ч. 1, ст. 358 ч.1, ст. 358 ч. 4 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що в період часу з 01 березня 2014 року по 31 грудня 2015 року шляхом обману у вигляді внесення завідомо неправдивої інформації до бланку заяв про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги одержав соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям на загальну суму 55679,90 грн. чим завдав матеріального збитку державному бюджету за наступних обставин:

Так, 31 березня 2014 року обвинувачений, достовірно знаючи, що не має права на призначення соціальної допомоги, оскільки у його власності перебувають транспортні засоби, зокрема автомобіль Mercedes Benz Sprinter 416 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2002 року випуску та автомобіль MAN L 2000, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2003 року випуску, в порушення вимог п. 3 ч.1 ст. 7 Закону «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» від 01.06.2000 року та абзацу 4 п.10 «Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року № 250, згідно якого державна соціальна допомога не призначається у випадку, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму), шляхом обману, з корисливих мотивів, з метою отримання права на призначення допомоги малозабезпеченій сім`ї та виплати йому вказаної державної соціальної допомоги, умисно подав в Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг та декларацію про доходи та майновий стан осіб, для призначення усіх видів соціальної допомоги від 31 березня 2014 року, в якій власноручно вказав недостовірну інформацію про відсутність у його власності та володінні у його сім`ї вищевказаних транспортних засобів в розділі IV «Відомості про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку та перебувають у власності або володінні членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)».

10 квітня 2014 року Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради прийнято рішення про призначення малозабезпеченій сім`ї ОСОБА_6 у період з 01 березня по 31 серпня 2014 року включно та виплачено кошти в сумі 15064,56 грн., які ОСОБА_6 отримував протягом 6 місяців починаючи з березня 2014 року в другій половині кожного місяця у невстановлений досудовим розслідуванням день та час за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , заволодівши загалом на кінець серпня 2014 року у невстановлений досудовим розслідуванням день та час грошовою сумою 15064,56 грн., завдавши матеріального збитку державному бюджету на зазначену суму.

Продовжуючи свої злочинні дії, 22 січня 2015 року, знаходячись у приміщенні управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради, розташованому в м. Малин по вул. Чорновола, 38б, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою повторного отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям вніс неправдиві відомості в офіційний документ - заяву від 22 січня 2015 року про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, бланк якої затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України №96 від 22 лютого 2012 року та бланк декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, в яких власноручно вказав недостовірну інформацію про відсутність у його власності та володінні у його сім`ї транспортних засобів в розділі IV «Відомості про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку та перебувають у власності або володінні членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)», а саме автомобіля Mercedes Benz Sprinter 416 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2002 року випуску та автомобіля MAN L 2000, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2003 року випуску, тим самим підробивши вищевказані заяву та декларацію. які являються офіційними документами та подав працівнику відділу субсидій та допомог завідомо підроблені повторно офіційні документи.

02 лютого 2015 року Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради прийнято рішення про призначення малозабезпеченій сім`ї ОСОБА_6 у період з 01 січня по 30 червня 2015 року включно та виплачено кошти.

Продовжуючи свої злочинні дії, 29 липня 2015 року, знаходячись у приміщенні управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради, розташованому в м. Малин по вул. Чорновола, 38б, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою повторного отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям вніс неправдиві відомості в офіційний документ - заяву від 29 липня 2015 року про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, бланк якої затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України №96 від 22 лютого 2012 року та бланк декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, в яких власноручно вказав недостовірну інформацію про відсутність у його власності та володінні у його сім`ї транспортних засобів в розділі IV «Відомості про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку та перебувають у власності або володінні членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)», а саме автомобіля Mercedes Benz Sprinter 416 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2002 року випуску та автомобіля MAN L 2000, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2003 року випуску, тим самим підробивши вищевказані заяву та декларацію, які являються офіційними документами та подав працівнику відділу субсидій та допомог завідомо підроблені повторно офіційні документи.

31 липня 2015 року Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради прийнято рішення про призначення малозабезпеченій сім`ї ОСОБА_6 у період з 01 липня по 31 грудня 2015 року включно та виплачено кошти в сумі 26008,46 грн., які ОСОБА_6 отримував протягом 6 місяців починаючи з липня 2015 року в другій половині кожного місяця у невстановлений досудовим розслідуванням день та час за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , заволодівши загалом на кінець грудня 2015 року у невстановлений досудовим розслідуванням день та час грошовою сумою 26008,46 грн., завдавши матеріального збитку державному бюджету на зазначену суму.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство); за ч.1 ст.358 КК України, як підроблення офіційного документа, який видається особою, яка має право посвідчувати такий документ, і який надає право, з метою використання його підроблювачем та за ч.4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння не визнав, показавши, що в 2014 році за рекомендацією знайомих звернувся до Управління праці та соціального захисту населення з заявою щодо отримання допомоги як багатодітна сім`я (оскільки має на утриманні п`ятеро непонолітніх дітей). В Управлінні йому надали перелік документів, які необхідно надати, а також зазначили про необхідність подачі заповненої заяви і декларації. Дану заяву він заповнював особисто, перебуваючи в коридорі установи, ніхто із працівників не роз`яснював чітко як правильно їх заповнювати, оскільки всі працівники були дуже зайняті і завантажені. Транспортні засоби, які не були вказані в декларації насправді купувались за гроші його батьків та не перебували в користуванні обвинуваченого.

Кожні 6 місяців поновлював відповідні довідки і допомога призначалась на загальних підставах. У 2017 році йому повідомили про недостовірні відомості щодо транспортних засобів та зазначили про суму переплат в зв`язку з цим ним добровільно була відшкодована вся сума в розмірі 55679,90 грн. в 2017 році. Зазначив, що при поданні заяви та декларації не мав умислу щодо введення когось в оману. Просив ухвалити щодо нього виправдувальний вирок.

Під час перевірки показань обвинуваченого сукупно з встановленими судом обставинами в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта в судовому засіданні встановлено наступне:

Так, свідок ОСОБА_7 , працюючий начальником Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області показав, що виплата малозабезпеченим сім`ям проводиться відповідно до порядку затвердженого Постановою КМУ №250 від 24.02.2003 року та призначається громадянину у 10-ти денний термін після подачі ним заяви та декларації, де вказується майновий стан заявника а також зазначається, що особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей. У 2015 році, 2016 році, 2017 році інформація з приводу рухомого майна (перевірки достовірності поданих відомостей) Управлінню не надавалась. В разі наявності в сім`ї двох автомобілів допомога не призначається. Лише після проведення перевірки КРВ стало відомо, що обвинувачений не має права на отримання відповідної допомоги, в зв`язку з чим нарахування виплати йому було припинено. УПСЗН звернулось до суду із позовною заявою про стягнення боргу (переплати), яка обвинуваченим повернута в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_8 , головний спеціаліст субсидій та допомог УПСЗН виконавчого комітету Малинської міської ради вказала на те, що до її повноважень входить перевірка повноти поданих відомостей вчасного прийняття рішень та нарахування. Особа яка хоче отримати допомогу, подає заяву і декларацію до сектору прийому, де їй роз`яснюється порядок подання та наслідки подання заяви. Рішення про призначення допомоги приймає спеціаліст із обробки в електронній формі, все робиться автоматично. Обласний центр затверджує прийняте рішення. Керівник управління останнім підписує рішення про призначення допомоги. Обробку документів ОСОБА_6 проводив спеціаліст з обробки.

Свідок ОСОБА_9 , яка з серпня 2014 року по 2017 рік працювала начальником відділу зазначила, що спеціаліст приймає документи від заявника, справа передається у сектор обробки, потім головному спеціалісту і після перевірки передається керівнику. Перевіряються документи відповідно до переліку визначеного Постановою КМУ № 250. Спеціаліст з прийому веде роботу із приводу достовірності подання та заповнення відомостей. Форма заяви і декларація виготовляється Міністерством, бланки надаються спеціалістами. Спеціаліст перевіряє декларацію, заяву і реєструє її. Всім громадянам роз`яснюється щодо 5-денного терміну на повідомлення УПСЗН на зміну майнових умов призначення субсидії. Заява та декларація пишеться особою власноручно. Аналіз справи Кожари не проводився.

Допитана в якості свідка ОСОБА_10 , спеціаліст 1 категорії відділу надання субсидій і допомог УПСЗН засвідчила, що до її обов`язків (сектор прийому) входив прийом документів, заяв, декларацій, роз`яснення правильності заповнення бланків. Бланки декларацій надаються особам, які звертаються за допомогою, при їх наданні роз`яснюється правильність їх заповнення. Перевіряють лише правильність їх заповнення, а не достовірність.

Аналогічні свідчення дала і свідок ОСОБА_11 .

Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 показали, що з метою перевірки достовірності зазначеної обвинуваченим інформації , управлінням направлялись відповідні запити, в тому числі і щодо наявності рухомого майна, однак відповіді на запити до 2017 року не надходили, а тому про недостовірність зазначених ОСОБА_6 відомостей ним стало відомо лише після перевірки КРВ.

Крім показань вказаних свідків, сторона обвинувачення посилалась на такі матеріали як на письмові докази:

Згідно даних протоколу тимчасового доступу до речей і документів та їх вилучення від 09 червня 2017 року слідчий СВ Малинського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_15 вилучив на підставі ухвали слідчого судді Малинського районного суду від 08.06.2017 року в Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради документацію, в тому числі особову справу ОСОБА_6 488640 на 180 аркушах (т.1 а.с. 87).

10 червня 2017 року згідно протоколу огляду предметів дану особову справу оглянуто в присутності понятих та 17 червня 2017 року особову справу 488640 щодо призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченої сім`ї ОСОБА_6 визнано речовим доказом, оскільки він зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, може бути засобом для розкриття кримінального правопорушення і виявлення винних.

Копіями договорів дарування автомобілів від 30 листопада 2015 року (т.1 а.с. 107,108) згідно змісту яких, цього дня ОСОБА_6 подарував ОСОБА_16 автомобілі Mercedes Benz Sprinter 416 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2002 року випуску та MAN L 2000, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2003 року випуску. З відповіді Територіального сервісного центру №368 від 21.06.2017 року за ОСОБА_6 зареєстровані з 21.08.2010 по 01.12.2015 року Mercedes Benz Sprinter 416 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2002 року випуску та з 24.03.2012 року по 01.12.2015 рік автомобіль MAN L 2000, державний номерний знак НОМЕР_2 (т.1 а.с. 132).

Згідно довідки Обласного центру з нарахування і виплати пенсій та допомоги від 09.02.2017 року ОСОБА_6 знаходиться на обліку в Малинському УПСЗН та отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям.

Даними акту ревізії управління північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області №04-10/02 від 15 лютого 2017 року ревізії законності призначення, нарахування та виплати усіх видів соціальних допомоги, пільг, субсидій та інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради за період з 01.01.2014 року по 31.10.2016 року (т.1 а.с.140-141) встановлено, що в результаті внесення у декларацію недостовірної інформації ОСОБА_6 в порушення пп. 10, 25 Порядку №250 за період з 01.03.2014 по 01.12.2015 року УПСЗН для ОСОБА_6 зайво призначено та виплачено державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в сумі 51 091,18 грн., чим завдано матеріальної шкоди УПСЗН на вказану суму. При цьому, зазначено, що порушення допущено начальником УПСЗН ОСОБА_7 , заступником начальника ОСОБА_17 , начальником відділу нарахування субсидій і допомог ОСОБА_9 та 2 малозабезпеченими особами, якими надано недостовірну інформацію при призначенні та виплаті соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Даними особової справи №488640 одержувача допомоги ОСОБА_6 .

Однак, дослідивши та перевіривши докази, надані стороною обвинувачення, суд приходить до переконання про відсутність фактів або інформації, які б у своїй сукупності могли свідчити про вчинення інкримінованих ОСОБА_6 суспільно небезпечних діянь.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 358 КК України (в редакції чинній станом на 31.12.2015 року), кримінальна відповідальність особи настає за підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.

Частина 4 ст. 358 КК України встановлює відповідальність за використання завідомо підробленого документа.

Тобто, предметом злочинів, передбачених ч. ч. 1 та 4 ст. 358 КК України, можуть бути лише офіційні документи.

Згідно примітки до цієї статті під офіційним документом слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які породили чи здатні породити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

З правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду 01 березня 2018 року (справа № 461/7315/15-к; провадження №51-984 км 18) вбачається, що при встановленні ознак офіційного документа як предмета злочину слід керуватися такими критеріями: документ має бути складено, видано чи посвідчено відповідною особою в межах її компетенції за визначеною законом формою та з належними реквізитами; зафіксована в такому документі інформація повинна мати юридично значущий характер - підтверджені чи засвідчені нею конкретні події, явища або факти мають спричиняти чи бути здатними спричинити наслідки правового характеру у вигляді виникнення (реалізації), зміни або припинення певних прав та/або обов`язків.

Невідповідність документа хоча б одному з наведених критеріїв перешкоджає визнанню його офіційним.

У правовій позиції Верховного Суду України викладеній у постанові від 25.04.2013 року по справі № 5-10кс13 зазначено, що підроблення офіційних документів може полягати у повній фальсифікації або в частковій зміні змісту справжнього документа; способи підроблення документів можуть бути різні.

Наведене дає можливість суду прийти до категоричного висновку про те, що заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, а також декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги написані ОСОБА_6 31 березня 2014 року, 22 січня 2015 року та 29 липня 2015 року, в які ним було внесено неправдиві відомості, у жодному разі не можна вважати документом, який видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання їх підроблювачем, а так само документом, який посвідчує певні факти, що мають юридичне значення або надає певні права чи звільняє від обов`язків, іншим офіційним документом, який складений у визначеній законом формі та містить передбачені законом реквізити.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях обвинуваченого ОСОБА_6 відсутній склад злочинів, передбачених ч. ч. 1 та 4 ст. 358 КК України, оскільки його дії не були спрямовані на підроблення офіційного документу та подальше його використання.

Вирішуючи питання про винуватість обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України суд відмічає наступне:

Згідно ст. 190 КК України, об`єктивна сторона шахрайства полягає у заволодінні чужим майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.

Відповідно до роз`яснень викладених в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» шахрайством визнається заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. При цьому, обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього.

Якщо особа заволодіває чужим майном, свідомо скориставшись чужою помилкою, виникненню якої вона не сприяла, та за відсутності змови з особою, яка ввела потерпілого в оману, вчинене не може розглядатись як шахрайство.

З узагальнень Верховного Суду України практики розгляду судами справ про злочини проти власності від 01.11.2008 року можна зробити висновок про те, що особливістю шахрайства є те, що винний заволодіває чужим майном, спонукаючи самого потерпілого шляхом обману чи зловживання довірою до передачі йому чи уступки права на майно.

Безпосередня участь потерпілого у передачі майнових благ обвинуваченому і добровільність дій потерпілого під впливом обману чи зловживання довірою з боку обвинуваченого є обов`язковою ознакою шахрайства, яка відрізняє його від викрадення майна та інших злочинів проти власності.

За ознакою безпосередньої участі потерпілого у процесі незаконного заволодіння чужим майном стороною обвинувачення взагалі не зазначено даних про те, кого саме обманув ОСОБА_6 , оскільки стороною обвинувачення на стадії досудового розслідування не встановлений потерпілий в даному кримінальному провадженні.

Натомість, стороною обвинувачення не конкретизовано час скоєння злочину обвинуваченим, суть обвинувачення звелась до загального викладу в обвинувальному акті про виплату ОСОБА_6 грошових коштів; про те, коли саме та в якому розмірі щомісячно відбувалось заволодіння ним (що є складовою складу шахрайства) грошових коштів, спосіб їх заволодіння не зазначено, не доведена наявність умислу на заволодіння майном.

Правильне відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 та наведені в ньому фактичні дані в своїй сукупності не дають повного уявлення стосовно кожного з елементів складу правопорушення.

Також з обвинувального акту слідує, що ОСОБА_6 тричі (31 березня 2014 року, 22 січня 2015 року та 29 липня 2015 року) вносилась завідомо неправдива інформація до бланків заяв про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг та декларацій про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги, та подання працівникам відділу надання субсидій та допомог, які були об`єднані загальною метою на отримання такої допомоги, та які з самого початку охоплювались єдиним злочинним наміром.

Прокурор в судовому засіданні відмовився від зміни обвинувачення, а суд самостійно не вправі виходити за його межі.

Доказів наявності єдиного злочинного наміру ОСОБА_6 , який би об`єднував всі ці три інкриміновані йому суспільно небезпечні діяння протягом березня 2014 року серпня 2014 року та з січня по грудень 2015 року для досягнення загального результату (якого саме, та чи досяг він його) стороною обвинувачення суду не надано. Навіть за умов доведеності прокурором наявності умислу на вчинення діяння, два епізоди заволодіння грошових коштів за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року є самостійними продовжуваними злочинами, та потребують окремої кваліфікації кожного з злочинів за ознаками повторності (ч.2 ст. 190 КК України).

Крім того, з досліджених в судовому засіданні копій договорів дарування автомобілів вбачається, що станом на 01 грудня 2015 року у ОСОБА_6 у власності не перебували транспортні засоби, що виключає можливість інкримінувати обвинуваченому період з 01 по 31 грудня 2015 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

Слід також зазначити, що відповідно до п 28. Постанови Кабінету Міністрів України № 250 «Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення:

визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї;

повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення;

у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті;

у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Отже, зазначений Порядок передбачає, що у разі недобросовісності з боку уповноваженого представника сім`ї, останньому спочатку пропонується повернути кошти добровільно, а в разі відмови такі суми стягуються в судовому порядку.

Згідно листа управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області №2198 від 11.10.2017 року (т.1 а.с. 67), довідки УПСЗН №1371 від 26.06.2017 року (т.1 а.с. 133) згідно квитанції №52 від 22.06.2017 року розмір переплати по особовому рахунку ОСОБА_6 55679,90 грн. повернуто на рахунок УПСЗН. Станом на 26.06.2017 року переплата відсутня.

Також суд звертає увагу на те, що повноваження з проведення перевірки заяв ОСОБА_6 , належать саме УПСЗН виконавчого комітету Малинської міської ради, оскільки саме уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.

Вчасна та в належний спосіб здійснена перевірка управлінням праці та соціального захисту населення відомостей, зазначених в заявах виключила б будь-яку виплату коштів, що свідчить про те, що дії ОСОБА_6 не можна вважати ефективними в аспекті успішного заволодіння чужим майном через те, що не було добросовісності з боку органу, який відповідає за розпорядження бюджетним коштами. Крім того, обвинувачений до теперішнього часу продовжує отримувати допомогу малозабезпеченій сім`ї, ніяких претензій до нього в УПСЗН не має.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, висловленій в рішенні у справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011 року (заява №29979/04), викладеній у пунктах 70-71, суд підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Потреба виправити минулу «помилку», неповинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Ризик будь-якої помилки державного органу, повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Пункт 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень суди відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на стороні обвинувачення та будь-який сумнів трактується на користь підсудного (рішення ЄСПЛ у справі «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії»).

Вирішуючи питання про допустимість наданого стороною обвинувачення доказу - матеріалів особової справи №488640 одержувача допомоги ОСОБА_6 суд відмічає наступне.

Згідно ч.1 ст.99 КПК України, документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, досліджуваний предмет може мати силу речового доказу тільки в тому випадку, коли його вилучення та процесуальне закріплення здійснені в визначеному законом порядку.

Постановою прокурора Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області про виділення матеріалів досудового розслідування від 14 червня 2017 року (т.1 а.с. 71- 74) виділено з матеріалів досудового розслідування за №0000361 від 11.05.2017 року матеріали досудового розслідування щодо вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України та долучено до матеріалів виділеного провадження копії матеріалів досудового розслідування, серед яких відсутній речовий доказ особова справа №488640 одержувача допомоги ОСОБА_6 .

Поява в матеріалах кримінального провадження № 0000485 від 14.06.2017 року даного доказу всупереч ст. 93 КПК України є підставою для визнання даного доказу недопустимим, оскільки дозвіл слідчого судді на тимчасовий доступ до речей і документів від 08.06.2017 року надавався в іншому кримінальному провадженні.

Крім того, згідно ч.2 ст.100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду.

Відповідно до ч.1 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду затвердженої наказом Генеральної прокуратури України, МВС України, Державної податкової служби України, СБУ, Верховного суду України, Державної судової адміністрації України №51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010р. (далі - Інструкція) встановлюються єдині правила вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів, цінностей та іншого майна на стадії дізнання, досудового слідства і судового розгляду, а також порядок виконання рішень органів досудового слідства, дізнання і суду щодо речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна.

У відповідності до ч.5 Інструкції факт вилучення речових доказів, документів, цінностей та іншого майна (у тому числі предметів і документів, вилучених з обігу) відображається у протоколі слідчої дії.

Згідно ч. 7 Інструкції у протоколі перераховуються всі предмети, які вилучаються, та щодо кожного такого предмета повинні бути вказані точне найменування, кількість, міра, вага, серія і номер, інші відмінні індивідуалізуючи ознаки, а також місце, де відповідний об`єкт був виявлений.

Відповідно до ч.9 Інструкції усі вилучені предмети, цінності і документи пред`являються понятим та іншим учасникам слідчої дії. У необхідних випадках зазначені об`єкти упаковуються для уникнення їх пошкодження, неконтрольованого доступу до них та забезпечення зберігання слідів (мікрослідів), які є на них, з доданням бірок, посвідчених відповідними написами і підписами особи, у якої вилучено речі, понятих, слідчого, працівника органу дізнання, прокурора, які скріплюються печаткою відповідного органу, про що зазначається в протоколі. Якщо протокол з описом предметів і цінностей,які вилучаються, з якихось причин на місці скласти неможливо (наприклад, у зв`язку з їх значною кількістю), вони упаковуються і опечатуються з доданням бірок з написами, які засвідчують вищеназвані особи. Подальший огляд і опис проводиться за місцем дізнання, досудового слідства в присутності понятих (бажано тих самих), що брали участь у їх вилученні, з відображенням у протоколі цілісності печаток та засвідчених підписами написів на упаковці, в яку були поміщені вилучені об`єкти. Якщо до огляду вилучених предметів і цінностей виявиться можливим залучити тих же понятих, які були присутні і при вилученні, то вони повинні засвідчити, що провадиться огляд та опис цих самих об`єктів, що були раніше вилучені.

Все це необхідно робити, щоб виключити можливість підміни в період часу до їх огляду і направлення на експертизу.

Під час складення протоколу огляду предметів 10 червня 2017 року заступником начальника-начальником СВ Малинського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_18 (т.1 а.с. 95) зазначено, що об`єкт особова справа №488640 одержувача допомоги ОСОБА_6 згідно правил пакування речових доказів поміщається до полімерного пакету, горловина якого зав`язується за допомогою канцелярської нитки та опечатується паперовою біркою з печаткою СВ Малинського ВП.

При огляді речового доказу особової справи №488640 одержувача допомоги ОСОБА_6 в судовому засіданні виявлено. що бірка якою опечатано особову справу підписана лише слідчим ОСОБА_15 (який не приймав участі в її огляді) та скріплена печаткою Малинського відділення поліції без підписів понятих ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .

Таким чином, дані, які містяться в зазначеній вище особовій справі №488640 одержувача допомоги ОСОБА_6 , суд не приймає до уваги як належні та допустимі докази вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Таким чином, суд може ухвалити обвинувальний вирок лише тоді, коли надані докази спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу у відповідності приписів ч. 1 ст. 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

Стаття 374 КПК України вимагає від суду викласти в мотивувальній частині вироку формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, встановити форми вини і мотиви злочину, докази, на яких ґрунтується висновок суду, з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає інші докази.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо стороною обвинувачення не доведено винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постановлення вироку», при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного, обвинувальний ухил є неприпустимим, усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані в справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 по обвинуваченню у вчиненні злочинів, передбачених ч.1, ч.4 ст. 358 КК України - виправдати за відсутністю у його діях складу кримінального правопорушення (злочину).

ОСОБА_6 по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України - виправдати в зв`язку з недоведенням вчинення кримінального правопорушення (злочину).

Речові докази по справі: особову справу №488640 одержувача допомоги ОСОБА_6 - повернути в Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області після вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити виправданому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя