Справа№751/1247/19
Провадження №1-кп/751/143/19
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и

29 березня 2019 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008885 від 14.11.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гольмівський Микитівського району Донецької області, громадянина України, українця, на утриманні неповнолітніх дітей не має, неодруженого, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 21.11.2018 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

Встановив :

06.11.2018 року близько 11 год 50 хв, ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні магазину «Союз», що розташований за адресою: проспект Перемоги, буд. 67 у м. Чернігові, маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, з полиці торгового залу магазину таємно викрав палку ковбаси «Президентська», вагою 0,380 кг, вартістю 95,95 грн, а також палку ковбаси «Президентська», вагою 0,414 кг, вартістю 104,54 грн, а всього таємно викрав продуктів харчування на суму 200,49 грн, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «АЛЬЯНС МАРКЕТ», чим спричинив матеріальну шкоду останньому на вказану суму.

07.11.2018 року близько 10 год 24 хв, ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні магазину «АТБ», що розташований за адресою: вул. Ринкова, буд. 10 у м. Чернігові, маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, з полиці торгового залу магазину намагався таємно викрасти сім упаковок плавленого сиру «Hochland Чеддар», вагою 130 г кожна, вартістю 30,70 грн кожна, а всього намагався таємно викрасти майна на загальну суму 214,90 грн, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет», чим намагався спричинити шкоду. З зазначеним майном, не розрахувавшись, ОСОБА_3 пройшов через каси, тобто вчинив всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками служби охорони Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» з викраденим майном на виході з магазину.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю та підтвердив фактичні обставини. З вартістю та кількістю викраденого також погоджується. Вказав, що кримінальні правопорушення вчиняв у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, а саме: в той період був відрахований із навчального закладу, не мав місця проживання, ночував на вокзалі та відсутністю коштів для існування. В скоєному щиро кається, просив суворо не карати.

Представники потерпілих в судове засідання не прибули, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, та з врахуванням думки учасників судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались докази щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорювались. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність своїх позицій та усвідомлюють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши обвинуваченого та дослідивши характеризуючи матеріали, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно та у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, а його дії кваліфікуються за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання суд, виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.67 КК України, не встановлено.

Суд, також враховує, що обвинувачений неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, раніше судимий, притягувався до адміністративної відповідальності, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває. Крім того, судом враховується матеріальне становище, вік та стан здоров`я обвинуваченого.

Відповідно до досудової доповіді уповноваженого органу пробації щодо особи обвинуваченого, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого неможливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк і може становити високу небезпеку для суспільства.

Враховуючи вищенаведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, наслідки скоєного, особу обвинуваченого - зокрема, його відношення до вчиненого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді арешту, в межах санкцій статей інкримінованих йому злочинів та за правилами ч.1 ст.70 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення, перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до роз`яснень п. 23 Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7 у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21.11.2018 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

По даній справі злочини вчинені 06.11.2018 року та 07.11.2018 року до постановлення вироку Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21.11.2018 року, яким ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням, а тому принцип поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не може бути застосовано.

Отже, вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21.11.2018 року має виконуватись самостійно.

Згідно протоколу ОСОБА_3 був затриманий 11.02.2019 року.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 12.02.2019 року застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 3 842 грн.

Згідно листа Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» вбачається, що 27.02.2019 року ОСОБА_3 звільнений з-під варти під заставу в розмірі 3 842 грн та ознайомлений з обов`язками відповідно до ст. 182 КПК України.

З огляду на належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

На підставі ст. 72 КК України слід зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання термін перебування його під вартою з 11.02.2019 року по 27.02.2019 року.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

Засудив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання

- за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту;

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання термін перебування його під вартою з 11.02.2019 року по 27.02.2019 року.

Вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21.11.2018 року виконувати самостійно.

Речові докази: диски DVD-R з відеозаписами з камер відеоспостереження магазину «Союз» за адресою: пр т Перемоги, буд.67 у м. Чернігові та «АТБ», за адресою: вул. Ринкова, буд.10 у м. Чернігові залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Суддя ОСОБА_1