Справа № 173/2625/18
Номер провадження1-кп/173/264/2018
29 листопада 2018 року Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
У складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Адамівка, Криничанського району,
Дніпропетровської області, українця, громадянина
України, не працюючого, маючого середню освіту, не
одруженого, неповнолітніх дітей на утримані
немаючого, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за
адресою:
АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-15.06.2007 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі;
- 13.07.2007 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за ч.З ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно ч.4 ст. 70 КК України дане покарання поглинуте покаранням за вироком Верхньодніпровського району суду Дніпропетровської області від 15.06.2007 року, остаточне покарання 7 років позбавлення волі. 27.03.2014 року звільнений по відбуттю строку покарання, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 , 02 жовтня 2018 року, близько 20:00 години, проходячи біля домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_5 та достовірно знаючи, що господарі домоволодіння відсутні, в наслідок раптово виниклого умислу, спрямованого на здійснення таємного викрадення будь-якого майна, яке перебувало на його території, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан та таким чином проник до останнього.
Перебуваючи на території даного домоволодіння, ОСОБА_4 виявив лежачу на землі металеву трубу довжиною 2,5 м., діаметром 6 см., до якої приварений металевий швелер шириною 8см., довжиною 125 см., загальною вагою 35 кг та вартістю - 196,00 грн., після чого визначив даний виріб предметом свого злочинного посягання та за допомогою своєї фізичної сили, відніс вищевказану трубу з привареним до неї швелером до паркану даного домоволодіння та перекинувши зазначений предмет через нього залишив його там.
Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи перебувати на території вищевказаного домоволодіння, керуючись єдиним корисливим умислом, спрямованим на таємне заволодіння будь-яким майном, виявив з правого боку житлового будинку у віконній рамі наскрізний отвір, через який проник до середини будинку, де в одній з кімнат виявив металеві вагани розміром 94x44см., глибиною 18см., вагою 4 кг., вартістю - 22,40 грн. та металеву кормушку для домашньої худоби довжиною 150 см., шириною 18см., глибиною 11см. вагою 4 кг. вартістю - 22,40 грн., які за допомогою своєї фізичної сили, переніс до вказаного отвору, через який виштовхав їх на вулицю та в подальшому виліз з будинку вищевказаним способом, віднісши дані вироби до паркану домоволодіння, перекинувши їх на бік вулиці, після чого переліз через паркан, таким чином покинувши територію домоволодіння, тим самим таємно, умисно, повторно, з корисливим умислом та метою незаконного збагачення, заволодів вищевказаним майном та в подальшому зник з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_5 , згідно висновку судової-товарознавчої експертизи №147 від 19.10.2018 на загальну суму - 240,80 грн., в цінах діючих на момент скоєння злочину.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою повністю визнав, обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та суду пояснив, що дійсно 02 жовтня 2018 року він проник на територію вказаного домоволодіння звідки викрав металеві вироби. У скоєному щиро кається.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, подала заву про розгляд справи без її участі та претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні, вказаного в мотивувальній частині вироку злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України, щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються в апеляційному порядку.
Таким чином, оскільки всі досліджені судом докази логічно взаємопов`язані, послідовно доповнюють один одного та не мають протиріч суд, оцінивши їх окремо та в сукупності, з точки зору достатності приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доказана в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаному із проникненням у сховище та житло.
Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, характеризується посередньо, скоєний ним злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.
Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання скоєння нових злочинів, як обвинуваченим так і іншими особами, суд, з урахуванням обставин та ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у виді позбавлення волі, в той же час, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, яке, на думку суду, буде справедливим, достатнім для досягнення мети покарання та відповідатиме принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, передбаченого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що сторона обвинувачення, клопотання про застосування запобіжного заходу не заявляла, обвинувачений постійно з`являвся в судові засідання, покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі, а тому обрання запобіжного заходу вважає недоцільним.
Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілій судом не обговорювалось, оскільки потерпіла ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявила.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання про речові докази підлягає вирішенню за правилами ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.
На підставі п.п. 1, 2, ч.1 ст. 76 КК України, суд зобов`язує ОСОБА_4 :
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не застосовується.
Речові докази по справі вагани металеві розміром 94х44 см. з глибиною 18 см., вагою 4 кг., металеву кормушку довжиною 150 см., шириною 18 см., глибиною 11см. вагою 4 кг , трубу металеву діаметром 6 см. довжиною 2.5 м., яка приварена до швелера шириною 8 см., довжиною 125 см., загальною вагою 35 кг, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили - залишити законному володільцю.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд,протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.