Справа № 182/1917/17
Провадження № 1-кп/0182/81/2019
У Х В А Л А
12.03.2019 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.09.2017 за № 0003973 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь, Дніпропетровської області, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.3 ст. 311, ч.1 ст. 317 КК України
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження від 13.09.2017 за № 0003973 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.3 ст. 311, ч.1 ст. 317 КК України.
Щодо обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого було продовжено до 12.04.2019.
В судовому засіданні обвинувачений та його захисник заявили клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 , де він проживав разом з матір`ю, посилаючись на те, що він має кілька хронічних захворювань, в умовах ДУВП №4 у нього значно погіршився стан здоров`я, проте будь-якого лікування та медичної допомоги йому не надавалось. Крім того, він зобов`язується з`являтись до суду та не вчиняти нових злочинів, наміру переховуватись від суду він також не має.
Захисник також, посилаючись на практику ЄСПЛ, додала, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, але прокурором не забезпечується явка свідків у судове засідання.
Прокурор проти зміни обвинуваченому запобіжного заходу заперечував
Вислухавши думку сторін судового провадження, суд враховує наступне.
Відповідно до вимог п.3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням триманням під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому судам в разі задоволення клопотання про продовження строків тримання під вартою у судовому рішенні необхідно чітко зазначати про наявність іншої підстави або ризику, передбаченого ч.1 ст. 177 КПК України. Обмеження при розгляді клопотання лише переліком законних (стандартних) підстав для його застосування є порушенням вимог п.4 ст. 5 Конвенції (рішення ЄСПЛ „Харченко проти України).
Крім того, при продовженні строків тримання під вартою суди зобов`язані враховувати стан здоров`я обвинувачених, про що неодноразово зазначав ЄСПЛ (рішення від 16.05.2013 р. у справі „Барило проти України, рішення від 14.03.2013 р. у справі „Салахов та Іслямова проти України та інш).
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до рішення Європейського суду від 26 січня 1993 року «В. проти Швейцарії» …небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших факторів які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою.
Також, суд враховує правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 у справі Тодоров проти України, відповідно до якої для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачувань не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою; Єлоєв проти України від 06.11.2008, відповідно до якого навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину, тяжкість обвинувачення не можуть бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.
Враховуючи зазначені вимоги діючого законодавства, суд вважає, що прокурором недостатньо доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.
Тому, враховуючи обставини кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який має місце, де є можливість постійно проживати, а також те, що продовження тримання обвинуваченого під вартою до винесення судового рішення може негативно позначитись на стані його здоров`я, тому суд вважає необхідним змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки судом з`ясовано, що він може проживати за адресою: АДРЕСА_1 , де він зареєстрований, а ризики продовження злочинної діяльності та тиску на свідків продовжують існувати.
Керуючись ст. 177, 181 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу задовольнити.
Змінити щодо ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду, окрім часу, необхідного для лікування.
Покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатися із м. Нікополя, в якому він проживає, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
ОСОБА_3 звільнити з-під варти негайно в залі суду.
Копію ухвали в частині виконання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту надіслати до Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській обл.
Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, тобто до 12.05.2019 і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює прокурор.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1