Провадження № 1-кп/317/57/2018
Справа № 317/2389/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2018 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю:
прокурора ОСОБА_5
законного представника потерпілої ОСОБА_6
представника потерпілої ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
захисника обвинуваченого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000847 від 01.06.2017 року відносно ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Запорізького районного суду Запорізької області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000847 від 01.06.2017 року відносно ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_8 під час досудового розслідування обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому колегією суддів Запорізького районного суду Запорізької області неодноразово був продовжений.
У судовому засіданні 23.11.2018 р. прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою на 60 днів, мотивуючи клопотання тим, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 не змінились, він може переховуватись від суду, впливати на потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Прокурор просив урахувати ступінь тяжкості злочину у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , ступінь суспільного резонансу, а також те, що обвинувачений не працевлаштований, не має постійного місця мешкання чи реєстрації, не має суспільних зв`язків. На переконання прокурора ніякий з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти існуючим ризикам.
Законний представник потерпілої ОСОБА_6 , представник потерпілої ОСОБА_7 , підтримали клопотання прокурора, просили його задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_8 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт. В обґрунтування свого клопотання обвинувачений зазначив, що він не вчиняв інкримінованого йому злочину, у нього є матір та цивільна дружина з якими він підтримує соціальні зв`язки. По справі допитані усі свідки, у зв`язку з чим він не може впливати на їхні покази. Наявність у нього судимостей не може бути підставою для тримання його під вартою.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 , адвокат ОСОБА_9 , також заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, підтримала клопотання обвинуваченого та зазначила, що обвинувачений може знаходитись на домашньому арешті за адресою проживання його матері. Висновок прокурора про вчинення злочину ОСОБА_8 є передчасним. Висловила думку про доцільність зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Вислухавши клопотання прокурора, думку інших учасників судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Колегія суддів, вислухавши учасників судового провадження, враховуючи, що підстави для обрання запобіжного заходу не відпали, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, не має місця реєстрації, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину відносно малолітньої особи, для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду, впливати на потерпілу, вважає недостатнім застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу та необхідним продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Будь-яких даних про зменшення чи нівелювання ризиків, передбаченихст. 177 КПК України, які б були підставою для скасування або зміни на більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено. Обвинуваченим та його захисником не зазначено відповідних доказів наявності обставин, передбаченихст. 178 КПК України, які могли б бути враховані судом задля зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який чи його скасування.
Зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», суд вважає виправданим тримання обвинуваченого під вартою.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходжу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити у повному обсязі.
Продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 на 60 днів включно, тобто до 22 січня 2019 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та направити начальнику Запорізького слідчого ізолятора за місцем утримання обвинуваченого.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3