КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/35/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2019 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_10 ,

перекладача ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_7 і апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 листопада 2018 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_12 , яке погоджене із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , і продовжено строк тримання під вартою до 27 січня 2019 року, із визначенням застави в розмірі 10000000 (десяти мільйонів) гривень, щодо
ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Приозерськ Республіки Казахстан, громадянина Російської Федерації, з вищою освітою, який працює адвокатом в колегії адвокатів "Московський юридичний центр" і зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно з ухвалою суду першої інстанції, при вирішенні питання про продовження ОСОБА_10 строку тримання під вартою слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, необхідність проведення слідчих та процесуальних дій, направлених на завершення досудового розслідування, а також наявні ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і які на момент розгляду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою не зменшилися. У зв`язку з цим слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування щодо ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Не погоджуючись з таким рішенням, підозрюваний ОСОБА_10 та його захисники ОСОБА_7 і ОСОБА_8 подали апеляційні скарги, в яких вважають ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою.

Підозрюваний ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просять скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому в задоволенні клопотання про продовження ОСОБА_10 строку тримання під вартою та застосувати щодо останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з носінням електронних засобів контролю і з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п. п. 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України. Зокрема, підозрюваний ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_7 зазначають, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому апелянти наголошують, що на теперішній час ОСОБА_10 уклав договір найму жилого приміщення, а це, в свою чергу, дає можливість запобігти вчиненню ним дій, які перелічені в ст. 177 КПК України, шляхом застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із електронним засобом контролю, поклавши на ОСОБА_10 обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України. Також автори апеляції відмічають, що оскаржувана ухвала слідчого судді, всупереч вимогам п. 3 ч. 1 ст. 196 КПК України, не містить в собі викладення обставин, які свідчать про недостатність застосування щодо ОСОБА_10 цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю та з покладенням всіх можливих обов`язків для запобігання ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, апелянти стверджують, що при наявній можливості поміщення ОСОБА_10 під домашній арешт подальше його перебування під вартою є жорстокістю держави, від якої нікому і ніколи не буде користі, а будуть незручності лише для одного ОСОБА_10 , який на теперішній час фактично вже несе покарання, хоча ще не є засудженим і суд ще не встановив, у чому він винен.

Захисник ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження його підзахисному строку тримання під вартою. Так, автор апеляції запевняє, що повідомлена ОСОБА_10 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, є необґрунтованою. Крім того, апелянт звертає увагу, що, відповідно до вимог ст. 216 КПК України, підслідність у даному кримінальному провадженні, в якому досудове розслідування здійснюється за ст. 190 КК України, визначена за слідчими органів Національної поліції, проте, як вказує захисник, досудове розслідування у цьому провадженні безпідставно здійснюють слідчі органів СБ України. При цьому захисник посилається на те, що прокурор не вирішив питання про спрямування до належного правоохоронного органу вказаного кримінального провадження щодо дій ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , а відтак, за переконанням апелянта, усі процесуальні та слідчі дії, які були здійснені слідчими для оголошення підозри ОСОБА_10 та обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є недопустимими в розумінні п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК України.

Далі в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 зазначається, що докази, результати яких зафіксовані протоколом огляду та вручення грошових коштів від 03 жовтня 2018 року, є наслідком негласної слідчої дії, про проведення якої прокурор рішення не приймав. В той же час, автор апеляції звертає увагу, що клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_10 під вартою було подано до канцелярії Печерського районного суду міста Києва 27 листопада 2018 року, тобто з порушенням строку, передбаченого ст. 199 КПК України.

На думку захисника, розмір застави, визначений слідчим суддею, є завідомо непомірним для ОСОБА_10 з огляду на майновий стан останнього.

Також апелянт запевняє, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були заявлені органом досудового розслідування при застосуванні запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 , на даний час значно зменшилися або взагалі відсутні з урахуванням об`єму виконаних слідчих дій, якими зафіксовані майже всі обставини нібито скоєного кримінального правопорушення. Разом з тим, захисник звертає увагу, що 08 листопада 2018 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_14 було укладено договір про оренду житлового приміщення, а тому на теперішній час є можливість забезпечити виконання щодо ОСОБА_10 такого запобіжного заходу як домашній арешт. При цьому автор апеляції відмічає, що ОСОБА_10 позитивно характеризується за місцем роботи, за інформацією ГУ МВС Росії по Московській області від 18 жовтня 2018 року до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, за випискою з карти амбулаторного хворого № 6534-18 Многопрофільного Медичного Центру "СД КЛИНИК" від 24 вересня 2018 року ОСОБА_10 показано оперативне лікування мікродисектомії, а також підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, які підтверджуються свідоцтвом про шлюб від 27 квітня 2001 року та про народження дитини від 06 березня 2001 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційні скарги і просили їх задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи кожної апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_7 , а також апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого управління Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000181, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 вересня 2018 року за підозрою ОСОБА_15 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111; ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, за підозрою ОСОБА_16 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, а також за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 190 КК України.

03 жовтня 2018 року о 17 год. 00 хв. ОСОБА_10 був затримай в порядку ст. 208 КПК України.

04 жовтня 2018 року ОСОБА_10 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

06 жовтня 2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва щодо підозрюваного ОСОБА_10 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17 год. 00 хв. 30 листопада 2018 року, із визначенням застави в розмірі 15000000 (п`ятнадцять мільйонів) гривень.

28 листопада 2018 року (клопотання датоване 23 листопада 2018 року) слідчий в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_12 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , звернулася до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_10 строку тримання під вартою. Це клопотання мотивовано тим, що завершити досудове розслідування у встановлені строки не представляється можливим через необхідність проведення ряду слідчих та розшукових дій, а підстави для скасування чи зміни застосованого підозрюваному ОСОБА_10 запобіжного заходу на більш м`який відсутні, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, заявлені під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 ризики не зменшилися і дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-які речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

30 листопада 2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва дане клопотання слідчого було задоволено та продовжено ОСОБА_10 строк тримання під вартою до 27 січня 2019 року, із визначенням застави в розмірі 10000000 (десять мільйонів) гривень.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_10 під вартою слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису судового засідання, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч доводам підозрюваного і захисників, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах, а саме: - заявою громадянина російської Федерації ОСОБА_17 від 28 серпня 2018 року; - протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 01 жовтня 2018 року; - протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 02 жовтня 2018 року; - протоколом допиту потерпілого ОСОБА_17 від 05 жовтня 2018 року; - протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_10 від 03 жовтня 2018 року; - протоколом огляду місця події від 03 жовтня 2018 року; - протоколом огляду та вручення грошових коштів від 03 жовтня 2018 року, а також протоколами проведених негласних слідчих (розшукових) дій.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_10 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_10 підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_10 підозри, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_10 у разі визнання його винним у вчиненому злочині, а також з огляду на характер і суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, всупереч стверджень апелянтів, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто заявлені у клопотанні органів досудового розслідування ризики з часу застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час. Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти зазначеним у клопотанні ризикам.

Таким чином, доводи апелянтів на даному етапі досудового розслідування про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_10 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, та про відсутність у цьому кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, є непереконливими.

Перевіряючи доводи сторони захисту з приводу не підслідності кримінального провадження № 0000181 слідчим органів СБ України, то колегія суддів звертає увагу, що, відповідно до вимог п. 2 ст. 216 КПК України, слідчі органів безпеки здійснюють досудове розслідування злочинів, передбачених ст. ст. 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 201, 258-258-5, 265-1, 305, 328, 329, 330, 332-1, 333, 334, 359, 422, 436, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 446, 447 КК України, а дане кримінальне провадження розслідується не тільки за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, а і за підозрою ОСОБА_15 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111; ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, за підозрою ОСОБА_16 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, та за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189 та ч. 4 ст. 190 КК України. На теперішній час матеріали кримінального провадження за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, в окреме провадження виділені не були, а тому слід визнати безпідставними ствердження сторони захисту про не підслідність даного кримінального провадження слідчим органів СБ України та про недопустимість здобутих останніми доказів.

В сукупності із вищевикладеним для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_10 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які міститься посилання в апеляційних скаргах.

З урахуванням викладених обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для продовження підозрюваному ОСОБА_10 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, причому, саме до 27 січня 2019 року, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.

Також слідчий суддя, у відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України, правильно визначив підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 10000000 (десяти мільйонів) гривень, виходячи з положень абзацу 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_7 і апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 листопада 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_12 , погоджене із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , та продовжено строк тримання під вартою до 27 січня 2019 року, із визначення застави в розмірі 10000000 (десяти мільйонів) гривень, щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_7 і апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4