Справа № 496/778/19
Провадження № 1-кс/496/551/19
У Х В А Л А

01 березня 2019 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

перекладача ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання слідчого СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Грузії, м. Цаланджиха, грузина, громадянина Грузії, освіта повна середня, одруженого, не працюючого, не маючого постійного місця мешкання на території України, раніше не судимого,

за матеріалами кримінального провадження за № 0000140 від 27.02.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 строком на 60 днів.

При цьому вказує на те, що 27.02.2019 року приблизно об 11.20 год., більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , разом з невстановленою слідством особою, перебуваючи на паркувальному майданчику ТЦ «Нова лінія» за адресою: Одеська область, Біляївський район, автодорога Київ-Одеса, 8/2, на автомобілі марки «BMW», з прикріпленим на нього реєстраційним номером НОМЕР_1 , за яким згідно відомостей МРЕВ зареєстровано інший автомобіль,керуючись спільним злочинним умислом, направленим на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, розподілили функції таким чином: ОСОБА_6 здійснює роль водія та буде очікувати невстановлену слідством особу поблизу місця вчинення кримінального правопорушення, забезпечить негайний від`їзд з місця події, після викрадення чужого майна з автомобіля марки «Nissan X-trail», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у кузові темно синього кольору, а невстановлена слідством особа в цей час здійснює фактичне незаконне вилучення чужого майна, шляхом проникнення до зазначеного автомобіля; виконали усі зазначені дії, які вважали необхідними для доведення злочинного умислу до кінця. При цьому, факт викрадення майна відбувався в присутності неповнолітнього ОСОБА_9 , 2009 року народження. Внаслідок чого ОСОБА_6 разом з невстановленою слідством особою, відкрито викрали з заднього сидіння автомобіля марки «Nissan X-trail», реєстраційний номер НОМЕР_2 майно ОСОБА_10 , а саме: сумку чорну з шкірозамінника, у якій знаходилось грошові кошти в сумі 30000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБ України станом на 27.02.2019 року еквівалентно 809400 грн., грошові кошти в сумі 5000 Євро, що згідно офіційному курсу НБ України станом на 27.02.2019 року еквівалентно 153274,82 грн., грошові кошти в сумі 20000 грн., золоті ювелірні вироби загальною вартістю 90000 грн., рюкзак шкіряний чорного кольору, вартістю 2000 грн., гаманець шкіряний рожевого кольору, вартістю 1000 грн., банківську картку «ПриватБанк» на рахунку якої грошові кошти відсутні, банківську картку «УкрСиббанк» на рахунку якої грошові кошти відсутні, ключі від дачі, які матеріальної цінності не мають, ключі від квартири, які матеріальної цінності не мають, ключі від автомобілів, які матеріальної цінності не мають, предмети особистої гігієни, які матеріальної цінності не мають. Після чого, ОСОБА_8 та невстановлена слідством особа, з місця скоєння злочину зникли, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_10 матеріальні збитки на загальну суму 1075674,82 грн. Вказує на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання від 8 до 13 років позбавлення волі, він є громадянином іншої держави, незаконно перебуває на території України, а тому може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, офіційно не працює, постійного місця мешкання не має, крім того, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Посилаючись на обґрунтованість підозри у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України, а також на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, а також не застосовувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

27.02.2019 року о 16.00 год., ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України затриманий та доставлений до СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУ НП в Одеській області.

28.02.2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний і захисник в судовому засіданні заперечували обґрунтованість підозри, пояснивши при цьому, що злочин вчинила інша особа, прізвище якої підозрюваний не запам`ятав, він лише на вказаному автомобілі цю особу підвіз до ТЦ «Нова лінія». Також просили застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а у разі, якщо суд прийде до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, визначити розмір застави у 10 прожиткових мінімумів доходів громадян та домашній арешт.

Вислухавши пояснення прокурора, захисника, підозрюваного, вивчивши матеріали, додані до клопотання, матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п. 84 рішенні ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви», № 48297/99, п.43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Прокурор довів наявність підстав, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, в тому числі недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відомості про судимість підозрюваного в матеріалах кримінального провадження відсутні, а тому наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор в судовому засіданні не довів.

ОСОБА_6 одружений, має двох малолітніх дітей. Разом з цим, він обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, є громадянином іншої держави (Грузії), незаконно перебуває на території України з 2016 року. Разом з цим, він не працює, постійного зареєстрованого місця проживання на території України не має, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, пояснив, що до затримання проживав у м. Одеса у орендованій квартирі. Разом з цим, як вбачається з договору оренди, термін його дії закінчився, крім того, він укладений з іншою особою. Зокрема незаконне перебування підозрюваного на території України свідчить про те, що він може переховуватися від органу досудового розслідування. Вказані обставини підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Таким чином суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема домашнього арешту, про застосування якого просили захисник і підозрюваний, не сприятиме запобіганню ризикам, передбаченим п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

З огляду на наведене суд вважає клопотання в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Прокурор також просив суд не застосовувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.

Тому застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою визначення розміру застави є обов`язком, а не правом суду.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно п. 3 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Абз.2 ч.5 ст. 182 КПК України передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, вважаю за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. З урахуванням особи підозрюваного, його віку та стану здоров`я, майнового стану, обставин злочину, вважаю за необхідне визначити розмір застави поза межами розмірів, передбачених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, який передбачений для осіб, підозрюваних чи обвинувачених у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме: у розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 768400 грн. (400х1921). При цьому вважаю, що розмір застави у розмірі від 80 до 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб не забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178,182-184, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Одеському слідчому ізоляторі.

Встановити строк дії ухвали - 60 днів з дня затримання, тобто з 27 лютого 2019 по 27 квітня 2019 року включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 768400 грн.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1