Справа № 461/931/19
В И Р О К
Іменем України

26.02.2019 року Галицький районний суд м. Львова

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0005103 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , неофіційно працевлаштований водієм, в силу ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2018 року, о 19 год. 40 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в магазині «Еплсіті» фізичної особи підприємця ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом обману адміністратора магазину, під удаваним приводом покупки мобільного телефону, заволодів мобільним телефоном марки «Iphone 6s», сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 вартістю 6500 грн., непомітно замінивши його на заблокований мобільний телефон марки «Iphone 6s», сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 , чим завдав ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 6500 гривень.

Обвинувачений в судовому засіданні визнав себе винним, щиро розкаявся у вчиненому та пояснив, що він 15 листопада 2018 року придбав собі мобільний телефон «Iphone 6s» в ломбарді. Однак, побоюючись, що попередній власник заблокує телефон, зайшов до магазину, та під приводом купівлі аналогічного телефону підмінив його. Після цього, в передноворічний період у зв`язку з потребою у грошових коштах, він здав мобільний телефон до ломбарду, за що отримав 2900 грн, які витратив на побутові потреби.

У зв`язку із безсумнівним та добровільним, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то ні було сторони, визнанням у повному обсязі ОСОБА_4 своєї вини в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодженні з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердженням фактичних обставин, відсутності жодних заперечень щодо них з боку сторони обвинувачення, усвідомленням і правильним розумінням роз`ясненого судом положення частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України про те, що у випадку визнання ними змісту даних фактичних обставин, сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржувати їх в апеляційному порядку, відсутністю їх заперечень проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд ухвалив дослідити докази, обмежившись показаннями обвинуваченого, а також документами, що характеризують його особу.

Оцінюючи зазначене, суд приходить до висновку про те, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Вивчаючи особу винного, судом встановлено наступне.

ОСОБА_4 на момент вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення на обліку у лікаря психіатра не перебуває, негативні характеристика за місцем проживання відсутні, є батьком неповнолітньої дитини. В той же час, ОСОБА_4 з лютого 2018 року числиться на обліку лікаря-нарколога у зв`язку з розладом психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів.

В силу пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого в силу ст. 67 КК України, не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який кримінальним законом віднесений до злочинів невеликої тяжкості.

Вирішуючи питання щодо міри покарання відносно обвинуваченого, враховуючи той факт, що ОСОБА_4 з 2015 року має статус учасника бойових дій, суд прийшов до висновку, що покарання має бути призначене в мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, у виді штрафу, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Долю речових доказів необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною ч. 1 ст. 190 Кримінального Кодексу України, за який призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речовий доказ: компакт-диск DVD-R з відеозаписом камери відеоспостереження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1