Справа № 191/5017/18
Провадження № 1-кс/191/55/19
У Х В А Л А
іменем України

17 січня 2019 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на бездіяльність керівника Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В:

16 січня 2019 року до суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на бездіяльність керівника Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , яка полягає у не розгляді останнім скарги на неефективність досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002053 і направлення даної скарги для розгляду до Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області. Просить суд зобов`язати керівника Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_5 розглянути у встановленому ст.308 КПК України порядку вищезазначену скаргу.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї документи прийшов до наступного.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік видів бездіяльності під час досудового розслідування слідчого чи прокурора, процесуальні рішення цих посадових осіб, а також дії, які можуть бути оскаржені до слідчого судді.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 37 КПК України, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.

В свою чергу, ст.313 КПК України визначає порядок вирішення скарги на рішення, дії чи бездіяльність прокурора, прокурором вищого рівня, в тому числі перелік рішень, які можуть бути прийняті за наслідками розгляду скарги.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст.3 КПК України, керівником прокуратури є керівник місцевої прокуратури, а згідно п. 15 даної статті, прокурором є особа, яка обіймає посаду, передбачену ст.17 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень.

Частиною 3 ст.17 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурори вищого рівня мають право давати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та здійснювати інші дії, що безпосередньо стосуються реалізації цим прокурором функцій прокуратури, виключно в межах та порядку, визначених законом. Генеральний прокурор має право давати вказівки будь-якому прокурору.
Прокурором вищого рівня є: для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів місцевої прокуратури - керівник місцевої прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків;
Згідно ч.1, абз. 2 ч.2, ч.4 ст.17 Закону України «Про прокуратуру», визначено, що прокурори здійснюють свої повноваження у межах, визначених законом, і підпорядковуються керівникам виключно в частині виконання письмових наказів адміністративного характеру, пов`язаних з організаційними питаннями діяльності прокурорів та органів прокуратури. Адміністративне підпорядкування прокурорів не може бути підставою для обмеження або порушення незалежності прокурорів під час виконання ними своїх повноважень. Керівник місцевої прокуратури має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання його першим заступником, заступниками, керівниками та заступниками керівників підрозділів, прокурорами відповідної місцевої прокуратури. Накази адміністративного характеру, а також вказівки, що прямо стосуються реалізації прокурором функцій прокуратури, видані (віддані) в письмовій формі в межах повноважень, визначених законом, є обов`язковими до виконання відповідним прокурором.
Враховуючи викладене вище, слідчий суддя зазначає, що в порядку ст.303 КПК України можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність прокурора, який здійснює повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні і є визначеним керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування.
Таким чином, бездіяльність керівника Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_5 в конкретному кримінальному провадженні не може бути оскаржена в порядку ст. 303 КПК України, виходячи з того, що останній не здійснює в ньому повноважень прокурора, а є суб`єктом, який вповноважений, згідно ст.37 КПК України, визначати прокурора/групу прокурорів у конкретному кримінальному провадженні зі стадії досудового розслідування, тому слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за зазначеною скаргою.

Відповідно до ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою, якщо вона подана на рішення, дію чи бездіяльності слідчого або прокурора, що не підлягає оскарженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 304 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на бездіяльність керівника Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії цієї ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_1