У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 у рамках кримінального провадження №0000280 від 02.11.2018 року, погоджене з прокурором, про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих до нього матеріалів слідує, що посадовими особами Ужгородської міської ради внесено неправдиві відомості до графічних та текстових матеріалів про можливість надання у приватну власність земельної ділянка, чим саме забезпечено винесення на розгляд сесії Ужгородської міської ради, як наслідок надання 30.10.2018 р. дозволу на розробку проекту відведення з подальшою передачею у приватну власність земельної ділянки загальною площею 0.10 га. по АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_4 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, громадських будівель та споруд.

Фактично, згідно викопіювання із бажаним місцем розташування, зазначена земельна ділянка розміщена в зеленій зоні, що є охоронною зоною кладовища та автозаправної станції перед будівлею Закарпатського обласного кардіологічного диспансеру.

У відповідності до листа Ужгородської міської ради № 3343/03-17 від 14.11.2018 на території міста Ужгорода станом на 30.10.2018 р. відсутній план зонування території, а також діє генеральний план 2004 року, за яким ділянка, щодо якої ОСОБА_4 отримав дозвіл на розробку проекту відведення потрапляє до «інших територій». Генеральним планом 2016 року зазначена територія визначена, як зелена зона загального користування ( санітарно-захисна зона) .

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий вказує, що 05.12.2018 р. у кримінальному провадженні прийнято постанову про визнання речовими доказом земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності Ужгородської міської ради, розташована по вулиці Тімірязєва в м. Ужгороді, обмежена кладовищем для солдатів Ужгородського полку в роки Австро-Угорської імперії та Чехословацької республіки, а також німців та угорців, які полягли на території Ужанського комітату в роки Першої світової війни, потім - полеглих на Ужанському перевалі в період Другої світової війни, Закарпатським обласним кардіологічним диспансером (кадастровий номер :41:001:0301) та автозаправною станцією «ВОГ» на тій підставі, що по своїй суті земельна ділянка є матеріальним об`єктом, який буде використано як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є предметом, що є об`єктом кримінально протиправних дій.
За таких обставин, слідчий у клопотанні просить з метою збереження речового доказу в незмінному правовому статусі у комунальній власності міста та запобігання можливості її перетворення, відчуження, накласти арешт на земельну ділянку, що знаходиться по вулиці Тімірязєва в м. Ужгороді, обмежена кладовищем для солдатів Ужгородського полку в роки Австро-Угорської імперії та Чехословацької республіки, а також німців та угорців, які полягли на території Ужанського комітату в роки Першої світової війни, потім - полеглих на Ужанському перевалі в період Другої світової війни, Закарпатським обласним кардіологічним диспансером (кадастровий номер :41:001:0301) та автозаправною станцією «ВОГ» із забороною на відчуження та розпорядження земельною ділянкою.
Слідча ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву про розгляд внесеного нею клопотання у її відсутності.
Представник Ужгородської міської ради в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.
Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалося.
Дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
В частині 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК Україниречовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
З матеріалів клопотання встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №000280 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 366 КК України, в рамках якого досліджуються обставини внесення неправдивих відомостей посадовими особами Ужгородської міської ради до графічних та текстових матеріалів про можливість надання у приватну власність земельної ділянки, чим саме забезпечено винесення на розгляд сесії Ужгородської міської ради, як наслідок надання 30.10.2018 р. дозволу на розробку проекту відведення з подальшою передачею у приватну власність земельної ділянки загальною площею 0.10 га. по АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_4 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, громадських будівель та споруд.
Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_3 від 05.12.2018 року, земельна ділянка, що перебуває у комунальній власності Ужгородської міської ради, розташована по вулиці Тімірязєва в м. Ужгороді, обмежена кладовищем для солдатів Ужгородського полку в роки Австро-Угорської імперії та Чехословацької республіки, а також німців та угорців, які полягли на території Ужанського комітату в роки Першої світової війни, потім - полеглих на Ужанському перевалі в період Другої світової війни, Закарпатським обласним кардіологічним диспансером (кадастровий № :41:001:0301) та автозаправною станцією «ВОГ», визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №000280.
Слідчим доведено, що земельна ділянка, що перебуває у комунальній власності Ужгородської міської ради, розташована по вулиці Тімірязєва в м. Ужгороді, обмежена кладовищем для солдатів Ужгородського полку в роки Австро-Угорської імперії та Чехословацької республіки, а також німців та угорців, які полягли на території Ужанського комітату в роки Першої світової війни, потім - полеглих на Ужанському перевалі в період Другої світової війни, Закарпатським обласним кардіологічним диспансером (кадастровий № :41:001:0301) та автозаправною станцією «ВОГ», має значення речового доказу у кримінальному проваджені №000280 та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки являлись об`єктом вчиненого злочину.
Також слідчим, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, доведено слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя враховує можливість використання вказаних у клопотанні речей, як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, а тому клопотання слід задоволити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173,309,395КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задоволити.
Накласти арешт, шляхом заборони на відчуження та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у комунальній власності Ужгородської міської ради, розташована по вулиці Тімірязєва в м. Ужгороді, обмежена кладовищем для солдатів Ужгородського полку в роки Австро-Угорської імперії та Чехословацької республіки, а також німців та угорців, які полягли на території Ужанського комітату в роки Першої світової війни, потім - полеглих на Ужанському перевалі в період Другої світової війни, Закарпатським обласним кардіологічним диспансером (кадастровий номер :41:001:0301) та автозаправною станцією «ВОГ».
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1