Справа № 201/6759/13-к
Провадження № 1-в/201/287/2019
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2019 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , ознайомившись з клопотанням ОСОБА_2 про звільнення від відбування додаткового покарання у вигляді заборони керування транспортними засобами строком на три роки, у зв`язку із зміною обстановки, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання ОСОБА_2 про звільнення від відбування додаткового покарання у вигляді заборони керування транспортними засобами строком на три роки, у зв`язку із зміною обстановки, яке було передано на розгляд судді ОСОБА_1 , однак, ознайомившись із поданим клопотанням, вважаю за необхідне заявити самовідвід, враховуючи наступні обставини.

Згідно з пунктом 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Як вбачається з вимог ч. 1 ст. 80 КПК України, у разі наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Таким чином, у кримінальному процесуальному законі закріплено інститут самовідводу судді, який, по суті, є єдиним способом вирішення конфлікту інтересів в їхній професійній діяльності, прямо передбаченим законом. При цьому, інститут самовідводу є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть, якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 10 грудня 2009 року у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (заява № 4785/02), зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Відповідно до Висновку № 1 Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001 року, суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він повинен бути вільним від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Оскільки мною, як головуючим суддею у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 , 22 грудня 2014 року ухвалювався вирок суду стосовно останнього із призначенням, в тому числі, додаткового покарання, про звільнення від відбування якого ОСОБА_2 звернувся із зазначеним клопотанням, з метою недопущення будь-якого сумніву у об`єктивного спостерігача та учасників справи щодо неупередженості і незалежності судді, враховуючи вимоги ст. 75 КПК України і Висновки № 1 Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001 року, вважаю за необхідне заявити собі самовідвід від участі у розгляді клопотання ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід від участі у розгляді клопотання ОСОБА_2 про звільнення від відбування додаткового покарання у вигляді заборони керування транспортними засобами строком на три роки, у зв`язку із зміною обстановки.

Клопотання ОСОБА_2 про звільнення від відбування додаткового покарання у вигляді заборони керування транспортними засобами строком на три роки, у зв`язку із зміною обстановки передати до канцелярії суду для виконання вимог ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1