ЄУН193/1348/18
Провадження №1-кп/193/119/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В И Р О К
20 листопада 2018 року сел. Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000379 від 26.08.2018 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м.Джамбур, Казахстан, громадянка України, національність казашка, яка має неповну середню освіту, не працевлаштованої, незаміжньої, яка має на утриманні двох малолітніх дітей, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої:

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24.08.2018 року приблизно о 16:00 годині, перебуваючи в приміщенні кімнати вітальні житлового будинку своєї сестри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , побачила скриньку з вмістом золотих прикрас, що знаходилась на поличці в серванті. Після чого у ОСОБА_6 раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення майна поза волею його власника. Остання, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій, пересвідчившись, що її дії несуть таємний характер та за нею ніхто не спостерігає, викрала із скриньки вироби із жовтого металу (золото) проба 585, а саме: плетений браслет -1, сережки ажурні - 3, ажурні каблучки - 9, заволодівши викраденим майном, місце вчинення злочину покинула.
Згідно висновку товарознавчої експертизи №2516/18 від 14.09.2018 року потерпілій ОСОБА_4 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 55945,89 гривень.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 , вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила факт крадіжки. Зазначила, що після повернення з відпочинку на морі, де перебувала з донькою з 15.08.2018 по 25.08.2018, побачила, що у шафі неправільно стоять речі та привідчинені дверцята. При огляді шафи виявила, що відсутня шкатулка, в якій лежали золоті прикраси, а саме: плетений браслет -1 шт., сережки ажурні - 3 шт., ажурні каблучки - 9 шт., після чого про вказаний факт повідомила поліцію.Подала до суду цивільний позов, в якому просила стягнути з обвинуваченої ОСОБА_6 55945,89 грн. - матеріальної шкоди та 20000,00 грн. - моральної шкоди.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнала повністю та пояснила, що повністю підтверджує обставини, викладені в обвинувальному акті. Крадіжку вчинила у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, у скоєному щиро кається, просить суворо не карати. Пред`явлений потерпілою цивільній позов визнала в повному обсязі.

Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд не знаходить підстав для визнання вказаних доказів недопустимими з підстав передбачених ст.87 КПК України, оскільки вони отримані в порядку, передбаченому кримінально-процесуальним законодавством і судом не встановлено будь-яких істотних порушень прав та свобод людини під час отримання вказаних доказів. Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачений КПК України, суду надано не було.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченої, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_6 ..

Дії обвинуваченої суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України та визнає її винною за ч.1 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд, згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу винної, межі, установлені санкції статті КК України.

Згідно ст.66 КК України, пом`якшуючою її відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Суд, обираючи вид покарання ОСОБА_6 , враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.4 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченої, яка не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра (т.1 а.с. 53), за місцем проживання характеризується посередньо (т.1 а.с. 52), маючої на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (т.1 а.с.54-55), досліджені в ході судового розгляду обставини справи, дані про особу обвинуваченої, відношення до вчиненого, поведінку після вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, думку сторони обвинувачення про можливість застосувати до ОСОБА_6 покарання у вигляді громадських робіт, враховуючи викладене, вважає, що до обвинуваченої ОСОБА_6 слід обрати покарання в межах санкції ч.1 статті 185 КК України у вигляді громадських робіт.

Суд вважає, що підстав для застосування обвинуваченій ОСОБА_6 ст. 69 КК України не вбачається.

Призначення саме такого покарання, на погляд суду, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нею нових злочинів.

Запобіжний захід не обирався.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Згідно поданого цивільного позову потерпіла ОСОБА_4 просить суд стягнути з обвинуваченої ОСОБА_6 55945,89 грн. - матеріальної шкоди та 20000,00 грн. - моральної шкоди.

Посилається на те, що через зазначені обставини вона відчуває моральні та фізичні страждання, судові тяганини, істотності змін життєвих відносин, часу й зусиль, необхідних для відновлення колишнього стану спокою та матеріального становища. Своїми діями ОСОБА_6 спричинила їй моральну шкоду, яку вона оцінює в 20000,00 грн.. У зв`язку з чим просить суд стягнути з обвинуваченої завдану їй матеріальну шкоду у розмірі 55945,89 грн. та моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн..

Згідно зі ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1); особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2).

Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Таким чином, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що підлягають повному задоволенню позовні вимоги потерпілої ОСОБА_4 щодо стягнення матеріальної шкоди з обвинуваченої ОСОБА_6 у сумі 55945,89 гривень (згідно висновку експерта №2516/18 від 14.09.2018 року вартість об`єктів дослідження на момент вчинення кримінального правопорушення, станом на 26.08.2018 року становить 55945,89 грн.).

Вирішуючи вимоги щодо відшкодування обвинуваченою ОСОБА_6 моральної шкоди потерпілій ОСОБА_4 суд приходить до наступного висновку.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Отже, відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

У зв`язку з характером і глибиною душевних, емоційних, моральних страждань, які переносить потерпіла ОСОБА_4 внаслідок скоєння обвинуваченою відносно неї кримінального правопорушення, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості, зважаючи на визнання обвинуваченою цивільного позову в частині пред`явленої моральної шкоди в повному обсязі, суд вважає, що з обвинуваченої ОСОБА_6 , на підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, відповідно до ст.ст. 128, 368 КПК України, на користь потерпілої підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 20000,00 гривень, враховуючи в сукупності негативні наслідки, які настали для потерпілої.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати вирішити в порядку ст. ст. 122, 124-126 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.100, 122, 124-126 349, 369-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_6 не обирався.

Речовий доказ DVD-R диск 4,7 GB від 26.09.2018 року, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження і приєднанний до справи - залишити в матеріалах кримінального провадження (т.1 а.с.46).

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 55945,89 гривень та моральну шкоду в сумі 20000,00 гривень.

Матеріали кримінального провадження №0000379 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №193/1348/18, провадження №1-кп/193/119/18.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1