ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2019 року щодо ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0002413,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, працюючого оцинковником на заводі «Метіз», одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, учасника бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 26.09.1995 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 2 роки, звільнений із залу суду;

- 29.06.1999 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за п. «а» ст. 93, ч.3 ст. 142, ч.1 ст. 222, 42 КК України до 15 років позбавлення волі з посиленим режимом, з конфіскацією майна; 13.11.2008 року Петровським районним судом Кіровоградської області постановою за ст. 82 КК України замінено на обмеження волі строком на 4 роки 11 місяців 7 днів; звільнився 30.12.2009 року постановою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 23.12.2009 року умовно-достроково, невідбутий строк- 3 роки 8 місяців 23 дні;

визнаного винуватим за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, та звільненого його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, з іспитовим строком 3 роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він у невстановлений час у липні 2018 року, перебуваючи на зупинці громадського транспорту по вул. Маяковського у м. Жовті Води Дніпропетровської області, побачив предмет, який є ручною короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю, підібрав його та поклавши у свою сумку, перевіз його до свого постійного місця проживання. Тобто почав незаконно умисно зберігати при собі та за місцем свого постійного проживання вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу.

В період часу з 00 години 45 хвилин до 01 години 10 хвилин 27.09.2018 року біля буд. 153 по пр. Гагаріна у м. Дніпро співробітниками поліції в ході огляду у ОСОБА_7 було виявлено та вилучено предмет, який є ручною короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю, є самозарядним пістолетом переробленим саморобним способом з сигнального пістолету моделі «ЕКОL Major», № НОМЕР_1 , калібру 9 мм P.A. Knall, шляхом зміни штатного ствола на саморобний гладкий ствол. Пістолет придатний для проведення пострілів.

В апеляційній скарзі:

- прокурор просить вирок змінити у зв`язку з неправильним, на його думку, застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, виключити з вироку обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , - рецидив злочину, у вступній частині вироку зазначити ОСОБА_7 як особу, що не має судимості.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

Вказує, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за умисні злочини, останній раз Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області 29.06.1999 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна. Звільнений 30.12.2009 року за постановою Олександрійського районного суду Кіровоградської області від 23.12.2009 року умовно-достроково на невідбутий строк 3 роки 8 місяців 23 дні. Тому, враховуючи вимоги ст. 34, 89, 90 КК України, обвинувачений ОСОБА_7 є особою, що не має судимості за вироком від 29.06.1999 року, і суд не може враховувати як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого, - рецидив злочину.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, яка підтримала вимоги апеляційної скарги прокурора та просила їх задовольнити, думку обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Виходячи із положень ст.404 КПК України, колегія суддів перевіряє судове рішення в межах поданих апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані.

Дослідивши з дотриманням вимог закону та детально проаналізувавши вищезазначені докази по справі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який колегія суддів вважає правильним та з ним погоджується, оскільки він ґрунтується на дійсному змісті вказаних доказів та їх належній оцінці, як кожного окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, так і їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення про доведеність вини ОСОБА_7 в обсязі пред`явленого обвинувачення.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону, а призначене покарання відповідає вимогам ст. ст. 65 67 КК України, та у відповідності до ст. 50 КК України є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Виходячи з положень КПК України, суд апеляційної інстанції наділений повноваженнями змінити рішення суду на підставі ст. 409 вказаного Кодексу у разі неповноти судового розгляду; невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотних порушень вимог кримінального процесуального закону; неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність; та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Як вбачається з матеріалів провадження, допущене місцевим судом порушення полягає у помилковому зазначенні у вироку рецидиву злочину як обтяжуючої покарання обставини, та зазначення у вступній частині вироку наявність у ОСОБА_7 судимостей.

На думку колегії суддів, така помилка жодним чином не вплинула на висновки суду про подію злочину, про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, не позначилася на правильності кваліфікації суспільно небезпечного діяння, на справедливості обраного засудженому виду та розміру заходу примусу, а також на порядку його відбування, що не заперечується прокурором у поданій апеляційній скарзі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що сама по собі вказана помилка не потягла за собою негативних наслідків, які слугують безумовними підставами для втручання у вирок та його зміни.

Істотних порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування або зміну оскаржуваного вироку під час перевірки кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, - не встановлено.

З урахуванням викладеного, подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а вирок суду щодо ОСОБА_7 , - без зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 413, 419 колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2019 року щодо ОСОБА_7 , - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4