Справа № 635/2750/19
Провадження № 1-кс/635/1187/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання слідчого СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківський області лейтенанта поліції ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000284 від 06.04.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України про арешт майна, -
УСТАНОВИВ:

до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківський області лейтенанта поліції ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000284 від 06.04.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України про арешт майна, а саме: автомобіль марки ВАЗ 21102, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2004 року випуску, власником якого є ОСОБА_5 , який мешкає: АДРЕСА_1 , оскільки вказаний автомобіль має суттєве значення у кримінальному провадженні, як речовий доказ, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 06.04.2018 надійшло повідомлення з сервісного центру, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , про те, у автомобіля ВАЗ 21102 д.н.з. НОМЕР_1 , виявлено ознаки підробки.

Вказане повідомлення слідчим СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 , внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000284 від 06.04.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 290 КК України.

06.04.2018 слідчим СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 було проведено огляд автомобіля ВАЗ 21102, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2004 року випуску, який у подальшому згідно діючого законодавства України було тимчасово вилучено у зв`язку з тим, що без вилучення авто сліди злочину могли бути знищені, а саме авто передане іншим особам, що унеможливило б у подальшому проведення досудового розслідування та доказування складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

Опитаний ОСОБА_6 , пояснив наступне, що в 16.03.2019 придбав автомобіль ВАЗ 21102, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2004 року випуску, який знайшов через сайт ``RST``. Також пояснив, що ніякі ремонті роботи він не проводив.

Також встановлено, що власником тимчасово вилученого майна, а саме: автомобіля марки ВАЗ 21102, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2004 року випуску, є ОСОБА_5 , який мешкає: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Вивчивши надані документи та матеріали, якими обґрунтоване клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів (пункт 1).

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 91 КПК України зазначене в клопотанні майно, має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Докладно дослідивши всі додані до справи матеріали та матеріали кримінального провадження, проаналізувавши обставини справи, відповідно до вимог частини четвертої статті 173 КПК України, суд приходить до висновку, що накладаючи арешт на вищевказане майно, необхідно застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Керуючись ст. ст. 131, 170-175 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківський області лейтенанта поліції ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000284 від 06.04.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ 21102, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2004 року випуску, власником якого є ОСОБА_5 , який мешкає: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1