Справа № 574/269/18
Провадження № 1-кп/574/12/2019
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року Буринський районний суд Сумської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду кримінальне провадження №0000040 від 15.02.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Вовчанськ, Вовчанського району, Харківської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не одруженої, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
-12.07.1988 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 140 КК України ( в редакції 1960 року) до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України (в редакції 1960 р.) звільнена від відбування покарання з відстрочкою на один рік;
-15.04.1991 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 140, 43 КК України ( в редакції 1960 р.) до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років з конфіскацією майна, звільнена умовно достроково з невідбутим строком 1 рік 7 місяців 2 дні;
-03.04. 1995 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 140, 43 КК України (в редакції 1960 р.) до покарання у виді трьох років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнена з місць позбавлення волі 26.09.1997 року на підставі ЗУ «Про амністію» від 26.08.1997р.;
-09.02.1998 року Новозаводським районним судом м. Чернігова Чернігівської області за ч. 2 ст. 140 КК України ( в редакції 1960 р.) до трьох років позбавлення волі;
-27.05.2003 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі;
-09.07.2003 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців;
-19.02.2004 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі;
-18.07.2007 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання та встановлення іспитового строку на два роки;
-24.12.2007 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 121, ст. 71 КК України до у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі;
- 12.03.2014 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст.395 КК України до 2-х місяців арешту. Звільнилася 12.05.2014 року по відбуттю покарання,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4
потерпіла ОСОБА_5
обвинувачена ОСОБА_3
в с т а н о в и в:

12 лютого 2018 року, близько 10-ї години, ОСОБА_3 прийшла до Буринського відділення Сумської філії ПАТ КБ «ПриватБанк»», що розташоване за адресою м. Буринь, вул. Ринкова,4, Сумської області з метою зняття грошових коштів з банківської картки ОСОБА_5 № НОМЕР_1 на прохання останньої.

Перебуваючи в приміщенні вказаного відділення банку та використовуючи пін-код та банківську картку, ОСОБА_3 зняла грошові кошти в сумі 2000 грн. належні ОСОБА_5 , якими вирішила протиправно заволодіти.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_3 , таємно, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, в цей же день 12.02.2018 року таємно викрала грошові кошти в сумі 2000 грн. належні потерпілій ОСОБА_5 і розпорядилася ним в подальшому на власний розсуд, чим завдала потерпілій матеріальної шкоди у вказаному розмірі.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 надала до суду угоду про примирення, укладену відповідно до положень ст. 471 КПК України, між нею та ОСОБА_3 11.02.2019 року, відповідно до якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, та покарання, яке повинна понести обвинувачена із застосуванням ст.69 КК України у виді 240 годин громадських робіт.

Також потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що обвинувачена відшкодувала заподіяну шкоду, їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України та просила затвердити зазначену угоду.

Обвинувачена ОСОБА_3 зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення, визнала свою вину та розкаялася у вчиненому.

Суд, вислухав доводи потерпілої, пояснення обвинуваченої та думку прокурора, яка вважала, що угода про примирення може бути затверджена судом, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинуваченого.

В силу ч.3 ст.474 цього Кодексу якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченої ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, оскільки вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке належало потерпілій ОСОБА_5 , повторно.

Відповідно до ст.12 КК України вказаний злочин віднесено до злочинів середньої тяжкості.

Також судом встановлено, що укладення угоди між потерпілою та обвинуваченою є добровільним. Зміст та порядок укладення угоди відповідає вимогам ст.ст.469, 471 КПК України. Наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки її невиконання, визначені ст.476 КПК України.

Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, узгоджена обвинуваченою та потерпілою, визначена відповідно до вимог законодавства, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 374-376, 475 КПК України, суд -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення, укладену 11 лютого 2019 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000040 від 15.02.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

Речові докази у справі банківська картка № НОМЕР_1 , що зберігається у потерпілої ОСОБА_5 дозволити останній розпоряджатися на свій розсуд; картка пам`яті формату «мікро СД» 4 Гб з відеозаписом з камер спостереження Буринського відділення Сумської філії ПАТ КБ «ПриватБанк» - залишити в справі.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку можуть отримати в суді.

Головуючий: