Дата документу 03.12.2018 Справа № 314/1888/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 314/1888/18 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/413/18 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянула 3 грудня 2018 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 4 червня 2018 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування призначеного покарання відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта неповна середня, Артемівськ, який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,
засудженого вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27.10.2015 року за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Встановлені ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області
від 4 червня 2018 року обставини:
До Вільнянського районного суду від державної установи «Кам`янська виправна колонія (№101)» надійшло клопотання погоджене з спостережною комісією при Вільнянській районній державній адміністрації Запорізької області про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , згідно якого засуджений з 10.03.2016 року відбуває покарання у державній установі «Кам`янська виправна колонія (№101)».
В обґрунтування якого зазначено, що засуджений став на шлях виправлення, оскільки за час відбування покарання характеризується позитивно, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має два заохочення, стягнень не мав. Працевлаштований в промисловій зоні установи на дільниці ягоза, до праці ставиться добре, надану роботу виконує вчасно та в повному обсязі. У відношенні до представників адміністрації грубощі не проявляє. Приймає участь у суспільно-корисній праці та благоустрої місць позбавлення волі. У відношенні до інших засуджених не конфліктний. Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу: «Правова просвіта» і «Підготовка до звільнення».
Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд вказав про відсутність достатніх підстав для задоволення подання адміністрації державної установи.
В обґрунтування прийнятого рішення зазначив, що поведінка засудженого за весь час відбування ним покарання у вигляді позбавлення волі у своїй сукупності не дає підстав вважати, що ОСОБА_7 довів своє виправлення, оскільки протягом 2016 - 2018 років працював незначний проміжок часу, що свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що судом були відхилені його клопотання для підтвердження обставин, які можуть мати істотне значення для постановлення законного, обґрунтованого і справедливого судового рішення. Вважає, що судове рішення не відповідає висновкам суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження. А також вказує, що суд постановив ухвалу без дотримання встановленого порядку дослідження доказів, які б ґрунтувалися на перевірених доказах. Просить ухвалу скасувати та ухвалити своє рішення.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Заслухавши доповідача, засудженого, який підтримав вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою, зазначивши про те, що засуджений вже неодноразово був звільнений умовно-достроково, але вчинив знову злочин, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 засуджений вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27.10.2015 року за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. При застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання повинні враховуватися поведінка засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

Умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчиненню нових злочинів.

Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України N 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», судам необхідно ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи.

Як було встановлено судом і вбачається з матеріалів справи засудженого ОСОБА_7 за час перебування в державній установі в «Кам`янська виправна колонія (№І01)» характеризується наступним чином: режим відбування покарання не порушував, за сумлінну поведінку та ставленням до праці заохочувався два рази, стягнень не має. Працевлаштований в промисловій зоні установи на дільниці ягоза, до праці ставиться добре, надану роботу виконує вчасно та в повному обсязі. У відношенні до представників адміністрації установи грубощі не проявляє. Приймає участь у суспільно-корисній праці та благоустрої місць позбавлення волі згідно ч.5 ст.118 КВК України. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та при ліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті порядку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи та предметів, якими користується при виконанні наданої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. He допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», «Підготовка до звільнення».

Відповідно до ст. 59 КВК України підтримує зв`язки з рідними шляхом листування.

Працевлаштований в господарській обслузі, до праці ставиться добре, надану роботу виконує вчасно та в повному обсязі.

За наданими з установи відбуття покарання характеристиками та довідками, ОСОБА_7 загалом позитивно характеризується..

Проте, однією із обов`язкових умов для умовно-дострокового звільнення засудженого є доведення ним свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці - участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.

За час перебування в установі до дисциплінарної відповідальності не притягався.

Виходячи з даних довідки про заохочення та стягнення засуджений має лише 2 заохочення у 2016 році та у 2017 році (а.п. 6).

Протягом всього часу відбування покарання був працевлаштований лише протягом незначного проміжку часу, а саме у 2016 році працював лише протягом 7 місяців, у 2017 році взагалі не працював, у 2018 році працював лише 3 місяці, що є дуже незначним (а.п. 9).
Тобто, дані про особу засудженого ОСОБА_7 за період відбування ним покарання не свідчать про його усталену сумлінну поведінку і, відповідно, доведення його виправлення.

Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього часу відбування покарання.

При цьому судова колегія приймає до уваги, що засуджений ОСОБА_7 неодноразово судимий, відбував покарання реально, до нього було тричі застосовано умовно-дострокове звільнення (а.п. 11),однак подальші дії засудженого свідчать про те, що останній на шлях виправлення не став та знову продовжив свою злочину діяльність, що у сукупності із поведінкою останнього під час відбуття покарання за останнім вироком, наявності притягнення до дисциплінарної відповідальності свідчить про те, що засуджений не довів, що його поведінка є стабільно позитивною та активною, а отже і не довів свого виправлення, тому до нього не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Таким чином, судом дослідженні всі обставини по справі та надана їм належна оцінка, що спростовує доводи апелянта щодо порушення порядку дослідження доказів.
Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких засуджений просить задовольнити його клопотання не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Ухвала є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Висновок суду про те, що до засудженого ОСОБА_7 не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, належним чином обґрунтований, тому, підстав для задоволення апеляційної скарги судова колегія не вбачає, оскільки на даний час відсутні достатні відомості, які б свідчили про виправлення засудженого ОСОБА_7 і слугували б підставою для його умовно-дострокового звільнення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 4 червня 2018 року про відмову в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4