Справа №201/4273/19
Провадження №1-кс/201/2439/2019
У Х В А Л А
Іменем України

26 квітня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанови старшого слідчого з ОВС першого ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області полковника податкової міліції ОСОБА_4 від 07 березня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000003 від 17 січня 2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся зі скаргою до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в порядку ст. 303 КПК України на постанови старшого слідчого з ОВС першого ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області полковника податкової міліції ОСОБА_4 від 07 березня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000003 від 17 січня 2019 року.

В обґрунтування скарги вказує, що ним 10 квітня 2019 року було отримано постанови про відмову у задоволенні клопотань від 01 березня 2019 року. Вважає дані постанови не обґрунтованими, оскільки слідчим не було виконано вимог КПК щодо досудового розслідування.

Представник заявника надав суду заяву з проханням скаргу задовольнити, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Від старшого слідчого з ОВС першого ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_4 надійшла заява, в якій він просить відмовити у задоволенні скарги, оскільки заявник у своїх клопотаннях просив суд провести допит осіб та слідчий експеримент в присутності ОСОБА_3 та його адвоката, а у зв`язку із тим, що останній не є стороною вищевказаного кримінального провадження, він не має права звертатись до слідчого із зазначених питань.

Відповідно до ст. 107 КПК України за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Слідчий суддя, вивчивши та проаналізувавши скаргу, додані до неї матеріали, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 березня 2019 року ОСОБА_3 звернувся з клопотаннями до СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області про проведення ряду слідчих дій.

07 березня 2019 року старшим слідчим з ОВС першого ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_4 було винесено постанови про відмову в задоволенні клопотань ОСОБА_3 .

Частинами 1, 2 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (частина 1 статті 26 КПК України).

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини» (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, «Ґюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Відповідно ж до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобовязані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з обєктивних причин надсилається їй.

Статтею 240 КПК України врегульовано підстави та порядок проведення слідчого експерименту в рамках кримінального провадження.

Особа, яка звертається до слідчого із клопотанням, повинна довести необхідність здійснення такої процесуальної дії, зіславшись на відповідні обставини, які такого вимагають.

В поданих до слідчого клопотаннях , ОСОБА_3 не навів обставин, які б свідчили про наявність підстав для проведення ряду слідчих дій на цій стадії досудового розслідування даного кримінального провадження, як і не навів доказів наявності відповідних розбіжностей чи неточностей, які вимагають проведення такої процесуальної дії.

Враховуючи вищевикладене та той факт, що на даний час заявник навіть не є стороною у кримінальному провадженні, в межах якого він звернувся із клопотаннями, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги про скасування постанови про відмову в задоволенні клопотання та зобовязання вчинити дії.

Згідно з частиною 3 статтею 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 110, 303, 305-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанови старшого слідчого з ОВС першого ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області полковника податкової міліції ОСОБА_4 від 07 березня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000003 від 17 січня 2019 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1