Житомирський апеляційний суд
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 18 жовтня 2018 року,
за участю: прокурора ОСОБА_8 ,
адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , просить скасувати вказану ухвалу. Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що вказана ухвала є необґрунтованою та невмотивованою, оскільки не відповідає фактичним обставинам справи. Звертає увагу на те, що як вбачається з протоколу обшуку від 11.10.2018 під час проведення всіх необхідних слідчих (розшукових) дій, а саме обшуку вказаного транспортного засобу з метою виявлення, відшукання і вилучення знаряддя кримінального правопорушення, майна, що зберегло на собі сліди його вчинення або майна, яке здобуте у результаті його вчинення будь-яких предметів зазначених в ухвалі слідчого судді в рамках даного кримінального провадження, які б вказували на ознаки вчинення чи/або слідів злочину, не виявлено. А тому, даний транспортний засіб в розумінні ст.98 КПК України не є речовим доказом. Зазначає, що у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 не має жодного процесуального статусу. Так, слідчим не надано суду жодних доказів того, що арештоване майно - автомобіль марки «LEXUS RX» за реєстраційним номерним знаком W- НОМЕР_1 , набуте у розпорядження/користування ОСОБА_7 від підозрюваного ОСОБА_9 , що фактично виключає застосування вказаної підстави для прийняття рішення про накладення арешту на майно. Арештоване майно не є особистою власністю особи, яку повідомлено про підозру у вказаному кримінальному провадженні - ОСОБА_9 , а належить ОСОБА_10 , який свою чергу уповноважив на підставі довіреності, в тому числі ОСОБА_7 розпоряджатися даним транспортним засобом. Вважає, що, накладення арешту на майно без належних підстав є фактично порушенням конституційних прав власника майна (ст.41 Конституції України) та законного користувача даним майном, а саме ОСОБА_7 .

Згідно оскарженої ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 18 жовтня 2018 року клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Житомирській області підполковника поліції ОСОБА_11 задоволено.

Накладено арешт на автомобіль «LEXUS RX», за реєстраційним номерним знаком W- НОМЕР_1 , який було вилучено під час обшуку за адресою: м. Львів, вул. П.Панча, 12.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_6 , який просили апеляційну скаргу задовольнити, думку прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Апеляційний суд вважає, що вирішення слідчим суддею клопотання про арешт автомобіля «LEXUS RX», за реєстраційним номерним знаком W- НОМЕР_1 , який було вилучено під час обшуку за адресою: м. Львів, вул. П.Панча, 12 відбувся з істотним порушенням вимог ст.ст.98, 131, 132, 171, 173, 370 КПК України.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно із п.4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Відповідно до ч.3 зазначеної статті, в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
При цьому, підстави для накладення арешту з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч.2 ст.170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.
Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з положеннями Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Житомирській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001078 від 14.03.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 КК України.

Згідно змісту клопотання під час досудового розслідування встановлено, що 13.03.2018 невідомі особи, перебуваючи на сходинковому майданчику 1-го поверху під`їзду АДРЕСА_1 вчинили розбійний напад на ОСОБА_12 , в ході якого спричинили йому тілесні ушкодження та заволоділи майном останнього, чим спричинили потерпілому матеріальної шкоди в особливо великих розмірах.

Крім того, 10.10.2018 близько 11 години 25 хвилин ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_9 , за попередньою змовою осіб, знаходячись за адресою: м. Чернівці, вул. О.Кобилянської, 6, вчинили розбійний напад на ОСОБА_17 , з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та заволоділи майном останнього, чим спричинили потерпілому матеріальної шкоди в особливо великих розмірах.

У ході досудового розслідування, 11.10.2018 в період часу з 12 години 20 хвилин по 12 годину 30 хвилин працівниками СУ ГУНП в Житомирській області, було проведено обшук автомобіля марки «LEXUS RX», за реєстраційним номерним знаком W- НОМЕР_1 , розташованого за адресою: м.Львів, вул. П. Панча, 12, під час якого виявлено та вилучено зазначений автомобіль.

Указаний автомобіль опечатано та вилучено до СУ ҐУНП в Житомирській області.

В обґрунтування прийнятого рішення про необхідність накладення арешту на вказаний транспортний засіб слідчим суддею в оскарженій ухвалі зазначено, що метою такого арешту є збереження слідів злочину.
На переконання апеляційного суду, слідчий суддя, приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого щодо арешту вище вказаного автомобіля, не переконався в обґрунтованості доводів клопотання слідчого, не перевірив їх під час судового розгляду та прийняв рішення, яке не відповідає вимогам ст.370 КПК України. Викладені з цього приводу висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження.
В судовому засіданні апеляційного суду прокурор заявив, що накладений арешт на транспортний засіб необхідний задля забезпечення можливості в подальшому відшкодувати потерпілим шкоду заподіяну вчиненими кримінальними правопорушеннями.
З матеріалів судового провадження вбачається, що автомобіль «LEXUS RX», за реєстраційним номерним знаком W- НОМЕР_1 , не містить ознак речового доказу та не може бути предметом конфіскації чи предметом за рахунок якого можливе відшкодування заподіяної шкоди, оскільки власником цього автомобіля не є підозрюваний в кримінальному провадженні ОСОБА_9 , а є інша особа ОСОБА_18 , який право користування вказаним автомобілем передав ОСОБА_19 , що підтверджується відповідною довіреністю від 08.06.2017.

ОСОБА_18 та ОСОБА_20 не є сторонами даного кримінального провадження. Автомобіль «LEXUS RX», за реєстраційним номерним знаком W- НОМЕР_1 , перебував у тимчасовому користуванні підозрюваного ОСОБА_9 за згодою володільця ОСОБА_7 .

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. У відповідності до вимог ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що відповідно до ст.132 КПК України, слідчим не надано достатніх і належних доказів на підтвердження викладених в клопотанні мотивів необхідно сті накладення арешту на автомобіль «LEXUS RX», за реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 - НОМЕР_1 .
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя прийняв рішення, яке за відсутності належних процесуальних підстав, порушує права власника або володільця автомобіля ОСОБА_21 чи ОСОБА_7 .

Таким чином, на думку апеляційного суду, майно, на яке слідчий суддя наклав арешт не підпадає під визначення майна, зазначеного у ст.170 КПК України.
Згідно із ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому ухвала слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 18 жовтня 2018 року щодо накладення арешту на автомобіль «LEXUS RX», за реєстраційним номерним знаком W- НОМЕР_1 , який було вилучено під час обшуку за адресою: м. Львів, вул. П.Панча, 12, є незаконною та підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали, якою в задоволенні клопотання слідчого щодо накладення арешту на зазначене майно слід відмовити.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 18 жовтня 2018 року про накладення арешту на автомобіль марки «LEXUS RX», за реєстраційним номерним знаком W- НОМЕР_1 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Житомирській області підполковника поліції ОСОБА_11 про накладення арешту на автомобіль «LEXUS RX», за реєстраційним номерним знаком W- НОМЕР_1 , який було вилучено під час обшуку за адресою: м. Львів, вул. П.Панча, 12, залишити без задоволення.
Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування в цьому кримінальному провадженні, повернути автомобіль «LEXUS RX», за реєстраційним номерним знаком W- НОМЕР_1 , власнику або володільцю.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді :