Справа №198/78/19
Провадження №1-кп/0198/20/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.02.19

року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в Юр`ївському районному суді Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000003 внесене в ЄРДР 05.01.2019 року за звинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області, зареєстрований по АДРЕСА_1 , мешкає по АДРЕСА_1 , одружений, не працює, із освітою 10 класів, не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

02 січня 2019 року ОСОБА_4 , правомірно перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 з дозволу мешкаючої там потерпілої ОСОБА_5 , побачив у коморі насіння соняшника, що зберігалось у трьох мішках поліпропіленових, загальною вагою 61,5 кг., на загальну суму 628,53 гривень, яке належало ОСОБА_5 .

О 16:00 годин вказаного дня ОСОБА_4 реалізуючи виникший злочинний умисел, спрямований на крадіжку чужого майна, скориставшись відсутністю дієвого нагляду з боку ОСОБА_5 за своїм майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у виді заподіяння шкоди потерпілій ОСОБА_5 та бажаючи їх настання, таємно, з корисливих мотивів викрав з комори будинку АДРЕСА_2 три мішки з насінням соняшника, загальною вагою 61,5 кг.

З майном здобутим злочинним шляхом місце вчинення кримінального правопорушення залишив, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_5 злочином шкоду на загальну суму 628,53 гривень.

Кримінальне правопорушення підлягає кваліфікації за ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та підтвердив ту обставину, що 02.01.2019 року з будинку за місцем мешкання ОСОБА_5 здійснив крадіжку трьох мішків насіння соняшника.

Час, місце вчинення злочину, обсяг, вартість, індивідуальні ознаки викраденого майна, інші обставини кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, ОСОБА_4 не оспорював.

Учасники судового провадження не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин вчинення злочину, викладених вище, їх не оспорювали, правильно розуміючи при цьому зміст цих обставин. Сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження не виникає.

Зізнавальні свідчення ОСОБА_4 суд знаходить такими, що відповідають об`єктивним обставинам, вони надані послідовно, несуперечливо, добровільно. Суд вважає їх допустимими. Сумнівів у правдивості показів ОСОБА_4 у суду не виникає.

Беручи до уваги викладене, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, з урахуванням позитивної думки учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин вчинення злочину, оскільки вони ніким не оспорюються.

З урахуванням зазначеного вище суд вважає, що вина ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка) доведена. Скоєне ОСОБА_4 підлягає кваліфікації за ч.1 ст.185 КК України.

Обираючи покарання для ОСОБА_4 суд, згідно зі ст.ст. 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 скоїв злочин, який згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий. За відсутності обтяжуючих покарання обставин, пом`якшуючою суд для ОСОБА_4 визнав щире каяття.

Слід зазначити, що ОСОБА_4 є суб`єктом злочину. Підстави вважати вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення у стані неосудності відсутні.

Також суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, відповідно до котрої ризик небезпеки ОСОБА_4 як для суспільства так і для окремих осіб оцінюється як середній, ризик вчинення повторних кримінальних правопорушень ОСОБА_4 оцінюється як середній.

Грунтуючись на завданні Кримінального кодексу України, меті та загальних засадах призначення покарання, визначених у ст.ст. 1, 50, 65 КК України, приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, котрий є раніше не судимим, характеризується посередньо, конкретні обставини справи, наявність пом`якшуючої покарання обставини, та враховуючи зміст досудової доповіді, суд призначає покарання ОСОБА_4 в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт, оскільки приходить до переконання, що саме таке покарання буде не тільки карою, а також сприятиме виправленню ОСОБА_4 та попередженню вчинення ним і іншими особами нових злочинів.

Цивільний позов по справі не поданий.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому за ч.1 ст.185 КК України обвинуваченні.

ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України призначити покарання у виді громадських робіт на строк сто годин.

Запобіжний захід не обрано.

Процесуальні витрати, що підлягають стягненню в дохід держави або потерпілої, відсутні.

Речовий доказ насіння соняшника у трьох мішках, вагою 61,5 кг., залишити потерпілій ОСОБА_5 , як власниці.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області.

Копію вироку вручити негайно прокурору, обвинуваченому, надіслати потерпілій.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1