Справа 688/2097/18
№ 1-кс/688/643/18
Ухвала

04 липня 2018 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Шепетівці скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність начальника Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 щодо невнесення відомостей в ЄРДР,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність начальника Шепетівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області ОСОБА_6 щодо невнесення відомостей в ЄРДР за фактом спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень. В обґрунтування скарги посилається на те, що начальник не розглянув його заяву, не виконав приписи ч.1 ст.214 КПК України, що призвело до невнесення відомостей до ЄРДР за заявою від 22 травня 2018 року про вчинення тяжкого кримінального правопорушення особою, яка являється близьким родичем потерпілого ОСОБА_7 , передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 мт.115 КК України. Вважає таку бездіяльність такою, що не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, тобто протиправною. Просить зобов`язати уповноважену особу Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області внести відомості в ЄРДР на підставі його заяви від 22 травня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 чт.115 КК України.
Скаржник у судовому засіданні скаргу підтримав, покликаючись на мотиви такої, яку просить задовольнити.

Прокурор не заперечував щодо задоволення даної скарги.

Шепетівський ВП ГУНП в Хмельницькій області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, не направив в судове засідання свого представника, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши доводи скаржника та дослідивши матеріали скарги, матеріали перевірки за скаргою, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Судом встановлено, що 22 травня 2018 року ОСОБА_4 направив на адресу керівника Шепетівської місцевої прокуратури та начальника Шепетівського ВП ГУНП Хмельницькій області заяву в інтересах ОСОБА_5 про вчинення відносно останнього тяжкого кримінального правопорушення особою, яка являється близьким родичем потерпілого ОСОБА_7 , передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 чт.115 КК України.
30 травня 2018 року керівник Шепетівської місцевої прокуратури направив дану заяву за належністю до Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області.
На момент розгляду скарги по даному факту жодного процесуального рішення слідчим не прийнято.
Відповідно до ст.2 КПК України - завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст.214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Частиною 4 цієї статті передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч.5 ст.214 КПК України та підпункту 1 розділу 2 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Системний аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що слугувати підставою внесення до ЄРДР та початку досудового розслідування можуть не будь-які заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, а лише ті, у яких зазначені фактичні обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Слід також зазначити, що відповідно до п.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Скаржник вказав на те, що на його думку зазначені в заяві від 22 травня 2018 року дії підлягають кваліфікації за ч.2 ст.15, ч.1 чт.115 КК України.

Однак, відповідно до п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

Відповідно до ст.214 КПК України відомості про особу та попередню кваліфікацію її дій вносяться до ЄРДР слідчим або прокурором. Отже, скаржнику не належить право на реєстрацію повідомлення про злочин за бажаною ним кваліфікацією дій особи за диспозицією КК України, оскільки право на кримінально-правове переслідування конкретної третьої особи із обраною самостійно кваліфікацією скаржнику не гарантується положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини. Кримінально-правова кваліфікація обставин вчинення злочину особою є підставою для оголошення про підозру і здійснюється виключно в порядку ст.22 КПК України.

Виходячи з наведеного, внесенню відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР підлягають лише відомості за фактом спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, без зазначення правової кваліфікації, оскільки право визначати кваліфікацію злочину, відповідно до ст.214 КПК України, належить слідчому або прокурору.

Керуючись ст.ст. 303, 306-307, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Скаргу задовольнити частково.
Зобов`язати уповноважену особу Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області забезпечити внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 від 22 травня 2018 року за фактом спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: