В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/1906/18

Провадження № 1-кп/348/337/18

27 грудня 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Надвірна кримінальне провадження №0000512 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , із вищою освітою, одруженого, на утриманні немає нікого, працюючого начальником служби з безпеки дорожнього руху НГВУ "Надвірнанафтогаз", не судимого, громадянина України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 .

Злочин ним вчинено при наступних обставинах:

31 липня 2018 року приблизно о 17.20 год. обвинувачений ОСОБА_5 , у світлу пору доби, суху погоду, керуючи автомобілем марки "Volkswagen Golf", реєстраційний номер Польської Республіки НОМЕР_1 , мав намір виїхати з місця стоянки, що по вул. Промисловій у с. Пнів Надвірнянського району Івано-Франківської області на автодорогу сполученням Битків - Білозорина та повернути праворуч у напрямку до с. Білозорина. У цей час у місці виїзду із стоянки, на краю проїзної частини дороги стояв пішохід ОСОБА_4 . Обвинувачений ОСОБА_5 проявив неуважність та в порушення вимог п.2.3.б), п.10.1, п.10.2, п.12.1 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїжджаючи на дорогу з місця стоянки не дав дорогу пішоходу, унаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 . В результаті порушення обвинуваченим ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пішохід ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого травматичного перелому обох кісток правої гомілки, які відповідно до висновку експерта № 235 від 28.08.2018 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх заподіяння, а також забійної рани тім`яної ділянки голови, забійної рани ділянки лівого гомілковостопного суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, та дав суду показання про те, що він проживає в смт.Битків,Надвірнянського району разом із своєю родиною. Понад 30 років має водійського стажу і працює начальником служби з безпеки руху НГВУ "Надвірнанафтогаз". Його робота повністю пов"язана з транспортними засобами і необхідністю використовувати права водія. Окрім того дана робота є єдиним джерелом існування його родини. За всі роки роботи та водіння він жодним чином не порушував ПДР.

Стосовно події 31 липня 2018 року пояснив наступне. Цього дня приблизно о 17.20 год. він на території УТТ НГВУ побачив автомобіль "Міцубісі" з увімкненими підфарниками. В подальшому вияснили, що це автомобіль ОСОБА_4 . Він подзвонив за ним, повідомив про те, що включені підфарники і ОСОБА_4 прийшов на територію УТТ, а він в свою чергу сів в свій автомобіль, завів мотор і, подивившись ліворуч і праворуч, здав назад. В цей момент його автомобіль марки "Volkswagen Golf" вивернуло вліво і він відразу ж відчув позаду удар. Він різко зупинився, вийшов з машини і побачив ОСОБА_4 , підбіг до нього, почав кликати на допомогу. На його крик прибіг їх фельдшер, а в подальшому приїхала "швидка" та викликали працівників поліції Він весь час залишався з потерпілим ОСОБА_4 , тримав його на руках. За весь період його керування транспортними засобами це перший такий трагічний випадок, за який йому надзвичайно прикро. В подальшому він постійно провідував потерпілого в лікарні, допомагав матеріально з медикаментами. Також вказав, що витрати на лікування потерпілого ОСОБА_4 сумі 2421,90 грн., та витрати за проведення інженерно-транспортних експертиз відшкодував. У вчиненому щиро розкаюється, просить вибачення за скоєне та запевнив суд, що подібного більше не повториться і просить його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні просив обвинуваченого ОСОБА_5 суворо не карати і не позбавляти волі, а також зазначив, що будь-яких претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого не має, та просить його суворо не карати і не позбавляти волі.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд за згодою учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого та дослідив дані, які характеризують його особу.

З враховуванням викладеного, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_4 , кваліфіковані вірно.

Суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України, складовими покарання є не тільки кара та виправлення засуджених, а і запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що є найбільш актуальним в обстановці, що склалася.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 р. із послідуючими змінами, звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

У п. 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Пунктом 5 судам рекомендовано мати на увазі, що наведений у ч. 1 ст. 66 КК перелік обставин, які пом`якшують покарання, не є вичерпним. При призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими й інші обставини, не зазначені в ч.1 цієї статті (наприклад, вчинення злочину внаслідок збігу випадкових обставин чи неправильної поведінки потерпілого, відвернення підсудним шкідливих наслідків злочину, часткове відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди). Визнання обставини такою, що пом`якшує покарання, має бути вмотивоване у вироку.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також роз`яснення, що містяться п.п. 20, 21 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідно до яких при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, але й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного.

Тому при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до необережних тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, за яким характеризується з позитивної сторони, що на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, його відношення до скоєного, поведінку до і після вчинення злочину, а також думку потерпілого ОСОБА_4 , висловленої ним в судовому засіданні і який претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, та просив суворо не карати.

Також суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить те, що ОСОБА_5 не судимий, вину визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, а також відшкодування шкоди та судових витрат.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено .

Згідно досудової доповіді Надвірнянського міськрайонного сектору філії державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області у обвинуваченого низький ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та низький ризик небезпеки, який він становить для суспільства. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не ставить високої небезпеки для суспільства. (а.с.32-33).

Враховуючи всі обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, думку потерпілого, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах, встановлених в санкції частини статті Кримінального кодексу у виді позбавлення волі. Також суд вважає за можливе не застосувати до обвинуваченого додаткову міру покарання у виді позбавлення права керувати автотранспортними засобами.

Крім того, є підстави звільнити його від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, застосувавши ст.75 КК України і з врахуванням всіх обставин справи та особи винного суд прийшов до висновку, що обвинуваченому слід визначити іспитовий строк 1 рік 6 місяців. Згідно ст.76 КК України на ОСОБА_5 під час іспитового строку слід покласти обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

На думку суду, саме таке основне покарання у виді позбавлення волі, але з іспитовим строком, буде достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_5 та попередження скоєння ним нових злочинів, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Цивільний позов в кримінальному провадженні прокурора Надвірнянської місцевої прокуратури в інтересах держави - Міністерства охорони здоров"я в особі Надвірнянської районної державної адміністрації до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_4 суд вважає за можливе залишити без розгляду, так як обвинуваченим дані витрати у сумі 2421,90 грн. відшкодовано добровільно (квитанція №0.0..1 від 06.11.2018) .

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні в розмірі 1573 грн., пов`язані з проведенням в ході досудового розслідування інженерно-транспортних експертиз обвинуваченим відшкодовані (№0.0..1 від 06.11.2018, №0.0..1 від 06.11.2018) .

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 395 КПК України, суд-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Застосувати до ОСОБА_5 ст.75 КК України і звільнити його від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

Згідно ст. 76 ч.1 п.п.1, 2, ч.2 п.2 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню не обирати.

Цивільний позов в кримінальному провадженні прокурора Надвірнянської місцевої прокуратури в інтересах держави - Міністерства охорони здоров"я в особі Надвірнянської районної державної адміністрації до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Речовий доказ: автомобіль марки "Volkswagen Golf", реєстраційний номер Польської Республіки НОМЕР_1 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_5 , залишити у розпорядженні ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1