Справа №623/411/17
Провадження №1-кп/636/641/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2018 року м. Чугуїв

Колегія суддів Чугуївського міського суду Харківської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , секретаря ОСОБА_7 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002192 від 27.12.2016 року за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слабунівка Балаклійського району Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянина України, українця, неодруженого, раніше судимого: 1) 10.12.2012 Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки; 2)13.09.2013 Ізюмськимміськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 01.11.2016 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 28 днів, згідно ст. 81 КК України та ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.10.2016, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Чугуївського міського суду Харківської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002192 від 27.12.2016 року стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Під час судового засідання, 18.12.2018 року, прокурором заявлено клопотання щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 ще на 60 діб. Захисник та обвинувачений проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на 60 діб заперечували та просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу (ст. ст. 176-213 КПК України). Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Запобіжний захід обвинуваченому 25.10.2018 року був продовжений ухвалою колегії суддів за клопотанням прокурора, строк тримання під вартою ОСОБА_5 спливає 24.12.2018 року, розгляд справи триває, вирішуються клопотання подані учасниками провадження, як доповнення до судового розгляду, ще не допитаний свідок, не досліджені документи, тобто станом на момент звернення до суду прокурора з цим клопотанням, судове провадження не завершене до спливу строку дії обраного раніше обвинуваченому запобіжного заходу.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті. Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання, продовження строку дії запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу.

Із зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, що застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За правовими позиціями ЕСПЛ «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.

Суд вважає, що на момент розгляду питання щодо продовження дії обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існує обґрунтована підозра та ризики переховуватися від суду і вчинити інше кримінальне правопорушення. На підтвердження зазначених ризиків свідчить тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується та той факт, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком суду.

Окрім цього, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, про що викладено правову позицію в рішеннях ЄСПЛ «Летельє проти Франції», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Осаковський проти України».

Судом враховується, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні розбою, тобто нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу. Суд погоджується із доводами сторони захисту та обвинуваченого, що сама по собі тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення не може бути підставою для продовження дії обраного раніше запобіжного заходу, але при цьому з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

При вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу судом враховується: вік та стан здоров`я обвинуваченого; відсутність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, оскільки ОСОБА_5 неодружений, офіційно не працює та не навчається, утриманців не має, також судом береться до уваги, що обвинувачений має постійне місце реєстрації, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлюють, що законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.
З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що на момент вирішення клопотання прокурора встановлено наявність обгрунтованої підозри та достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 ч. 1 п. 1, п. 5 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 331 КПК України колегія суддів,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.

Застосований ОСОБА_5 під час досудового розслідування захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою вважати продовженим на строк 60 днів, тобто до по 16.02.2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча:

Судді: