Справа № 487/4304/17
Провадження № 1-кп/487/88/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Касум-Ісмаїлов Азербайджану, громадянина України, не одруженого, приватного підприємця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України

за участю сторін кримінального провадження:
зі сторонни обвинувачення прокурора ОСОБА_4
зі сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

У невстановленої в ході судового розгляду дату та час, знаходячись на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 почав незаконно вирощувати рослини коноплі в кількості не менше 470 рослин, до моменту їх вилучення співробітниками правоохоронного органу.

Так, 24.07.2015 року в період часу з 18:30 по 20:30 годин, в ході проведення обшуку прибудинкової території за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , на земельній ділянці, розташованій між будинком та парканом будинку АДРЕСА_3 , було виявлено та вилучено 470 (чотириста сімдесят) кущів зовні схожих на рослини коноплі, які ОСОБА_3 вирощував за вищевказаною адресою.

Відповідно до висновку експерта №1224 від 27.07.2017 року, надані на експертизу кущі рослини є рослинами роду коноплі, загальна кільіксть наданих на експертизу рослин роду коноплі 470 (чотириста сімдесят) кущів.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 310 КК України, тобто незаконне вирощування конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин.

10.01.2019 року в даному кримінальному провадженні між прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до даної угоди, прокурор Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , якої на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0002830 і обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди, щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 .

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, з застосуванням положень ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі санкції статті, у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1700 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винувасті, суд виходить з наступного:

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 310 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що він цілком розуміє характер обвинувачення та повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 310 КК України. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 ч. 2 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затверджені угоди.

Суд, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість укладення угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1700 грн., із застосуванням положень ст. 69КК України, нижче від найнижчої межі санкції статті 310 ч.2 КК України, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: визнання вини у повному обсязі, щире каяття, вчинення злочину вперше, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, є піклувальником ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також обставин при яких вчинено інкримінуємий злочин.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави стягнути документально підтверджені витрати на проведення експертизи у розмірі 494,80 грн.

Питання щодо речового доказу вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 10.01.2019 року укладену між прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0002830 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 10.01.2019 року покараня, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (1700 грн.)

Речовий доказ: упакування з полімерної плівки, у якому знаходяться 470 кущів роду коноплі та сейф пакет №2896925, у якому знаходиться висушена гілка у складі якої є канабіс масою 0,837 г, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Заводського ВП ГУНП - знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 494,80 грн. витрат на експертизу.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження вироку визначені ч.2 ст. 473 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1