Справа № 362/418/18 Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/764/2018 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
третьої особи - ОСОБА_7
обвинуваченої ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2018 року, яким затверджено угоду про визнання винуватостіміж прокурором відділу процесуального керівництва Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та обвинуваченою
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою м. Васильків Київської області, зареєстрованої та проживаючої: АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше не судимої,
та визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України та призначено узгоджене сторонами покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк, терміном на 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку 25.07.2017 р. в період часу приблизно з 22 години до 23 години рідний брат обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_11 за безпосереднього сприяння ОСОБА_8 , яка була обізнана про мету зустрічі, неподалік приміщення кафе Колиба, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Народовольців, 9 а, зустрівся з прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Київської області ОСОБА_7 , під час чого висловив останньому прохання посприяти в тому, щоб вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області його брату ОСОБА_10 було призначено покарання, не пов`язане з реальним позбавленням волі. ОСОБА_12 з метою приховування своєї злочинної діяльності, побоюючись бути викритим у вчиненні кримінальних правопорушень, після згоди ОСОБА_11 надати необхідну суму грошових коштів, вирішив замаскувати свої злочинні дії та залучив до вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 , яка була обізнана з обставинами підбурення ОСОБА_7 ОСОБА_11 на надання неправомірної вигоди прокурору.
У подальшому ОСОБА_8 діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , під час двох наступних зустрічей ОСОБА_7 з ОСОБА_11 , які відбулись 27.07.2017 р та 28.07.2017 за її безпосереднього сприяння та в її присутності, підтримала вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_11 про необхідність надання неправомірної вигоди прокурору. 01.08.2017 р. ОСОБА_8 , діючи за вказівками ОСОБА_7 , одержала від ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 104000 грн. (сто чотири тисячі гривень) для ОСОБА_7 , що еквівалентно обумовленій попередньо грошовій сумі в доларів США.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразились підбурюванні до закінченого замаху на надання неправомірної вигоди службовим особам, які займають відповідальне становище за вчинення службовими особами в інтересах того, хто надає таку вигоду дій з використанням наданого їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_8 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 27, ч 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України.
Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2018 року, яким затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором відділу процесуального керівництва Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_8 , якою визнано її винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України та призначено узгоджене сторонами покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

Не погоджуючись із таким рішенням ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати та направити кримінальне провадження №0000096 від 17 січня 2018 року до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.
Вказує, що учасником чи стороною під час розгляду не був, оскільки останніми у вказаному провадженні може бути лише обвинувачена, захисник і прокурор. На той час, ОСОБА_7 підозрювався органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення у співучасті, за попередньою змовою із ОСОБА_8 . Таким чином, вищезазначеним вироком констатовано факт злочинної діяльності ОСОБА_7 за відсутності щодо нього обвинувального вироку, що є грубим порушенням засади презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини і істотно порушує права та свободи ОСОБА_7 .
Зазначає, що у вироку суду описується його роль і дії, як підбурювача на вчинення злочину іншою особою. Разом з тим, обвинувачення, щодо ОСОБА_7 є окремим предметом судового розгляду в межах кримінального провадження та факт можливої злочинної діяльності не встановлено обвинувальним вироком суду, який набрав би законної сили.
В запереченні на апеляційну скаргу прокурор Генеральної прокуратури України просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області - без змін.
Вказує, що попри згадування прізвища ОСОБА_7 , кримінальне провадження, в якому останній оскаржує рішення суду, стосувалось виключно обвинуваченої, з якою укладено угоду про визнання винуватості. Дослідження та оцінку правомірності дій іншої особи, яка такої угоди не укладала, суд не здійснював, а отже не вирішував на перед питання про права, свободи чи інтереси ОСОБА_7 і не створював преюдицію для нього, у зв`язку з чим вказаний вирок жодним чином не стосується його інтересів.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_7 в підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, думку прокурора, обвинуваченої та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст. 307 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
З вбачається з матеріалів справи, що 17.01.2018 із матеріалів кримінального провадження № 0002432 від 28.02.2017 за підозрою прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Київської області ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України виділено матеріали досудового розслідування в окреме кримінальне провадження №0000096 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України.
Згідно вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2018 року, між прокурором відділу процесуального керівництва Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_8 затверджено угоду про визнання винуватостіостанньої.
Відповідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини кожен, хто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Приписами ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 7 КПК України до загальних засад кримінального провадження віднесено презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Зазначаючи у мотивувальній частині вироку про те, що прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Київської області ОСОБА_7 підбурив ОСОБА_11 до передачі неправомірної вигоди службовим особам, які займають відповідальне становище, суд першої інстанції заздалегідь вирішив питання про винність останнього, хоча розгляд справи стосовно нього не проводився.
Також, колегія суддів звертає увагу на те, що в мотивувальній частині вироку суд першої інстанції вказав на рідного брата обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_11 . Посилання в судовому рішенні на прізвище особи, обвинувачення щодо якої судом не розглядалося та яку даним вироком не засуджено, як такої, що вчинила злочин, не грунтується на вимогах закону.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне вимоги апеляційної скарги ОСОБА_7 задовольнити частково та виключити із мотивувальної частинивироку, як зайве посилання на рідного брата обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_11 замінивши на словосполучення «близький родич обвинуваченого» та прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Київської області ОСОБА_7 замінивши на словосполучення «посадова особа прокуратури Київської області, яка займає відповідальне становище»
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково, а вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2018 року, яким затверджено угоду про визнання винуватостіміж прокурором відділу процесуального керівництва Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_8 , та визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України - змінити.
Виключити із мотивувальної частини вироку:
1) «рідний брат обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_11 » замінивши на словосполучення «близький родич обвинуваченого»;
2) «прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Київської області ОСОБА_7 » замінивши на словосполучення «посадова особа прокуратури Київської області, яка займає відповідальне становище».
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: