25.04.2019

Провадження № 1-кс/522/6016/19
УХВАЛА
25 квітня 2019 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання представника ТОВ «ВЕЛСФОР» - адвоката ОСОБА_2 про скасування арешту майна, -
15 квітня 2019 року представник ТОВ «ВЕЛСФОР» - адвокат ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна.
Зазначену ухвалу було постановлено за відсутності представника ТОВ «ВЕЛСФОР».
Заявник вважає, що арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді є необгрунтованим та підлягає скасуванню, оскільки:
Матеріали клопотання в обґрунтування доводів про необхідність накладення арешту не містять достатніх фактичних даних на підтвердження того, що грошові кошти ТОВ "ВЕЛСФОР" , як і саме ТОВ "ВЕЛСФОР", має якесь відношення до підприємств реального сектору економіки, які ухиляються від сплати податку, та підприємств «конвертаційного центру». Усі доводи ґрунтуються на припущеннях, фактичні дані, що підтверджують таке походження грошей матеріали клопотання не містять.
Органом досудового розслідування не надано достатніх і допустимих доказів, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що між рядом господарськимх товариств та іншими СГД, діяльність яких містить ознаки фіктивності, і рахунком ТОВ "ВЕЛСФОР" існує якийсь зв`язок.
З клопотання слідчого не вбачається, що відносно коштів, наявних на рахунку ТОВ "ВЕЛСФОР", існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вони є доказом злочину, підлягають спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинувачуваного, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
До клопотання слідчого не додано доказів того, що в рамках кримінального провадження були допитані особи, які б вказали на причетність ТОВ "ВЕЛСФОР" до кримінального правопорушення, яке розслідується.
Крім того потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права ТОВ "ВЕЛСФОР", як арешт коштів.
Заявник, слідчий та прокурор, в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. В зв`язку з чим, суд ухвалив слухати провадження за їх відсутності.
У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.
Розглянувши клопотання заявника, вивчивши надані суду матеріали, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав:
У відповідності до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 10 ст.170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Цією ж нормою КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого їх захисника и законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Так, арешт було накладено обгрунтовано, проте, на цей час правові підстави для арешту вказаного майна відпали.
Таким чином, суд вважає, що подальша необхідність для арешту вказаного майна, на даний час, відпала.
З огляду на приписи п.18 ч.1 ст.3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України», «Батрак проти України», «Панов проти України»).
Крім того, відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).
Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Разом з тим, суд погоджується з доводами заявника про те, що арешт грошових коштів, порушує конституційне право власності на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що подане заявником клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 318-380 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання представника ТОВ "ВЕЛСФОР" - адвоката ОСОБА_2 про скасування арешту майна, - задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: