єдиний унікальний номер справи 546/140/19
номер провадження 1-кп/546/12/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в судовій залі кримінальне провадження, відомості про яке 07.02.2019 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Решетилівка Полтавської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, утриманців не має, на обліку як військовозобов`язаний не перебуває, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджувався
27.04.2015 Решетилівським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі; звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік згідно ст. 75 КК України;
01.09.2015 Решетилівським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі;
21.10.2015 Решетилівським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч.3, 71, 70 ч.4 КК України остаточно до 3 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 27.10.2017 умовно-достроково згідно ст. 81 КК України на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 11 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07 лютого 2019 року, близько 04:00 години, ОСОБА_5 , маючи не зняті та непогашені судимості за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.3 КК України, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, діючи повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом відчинення засову на вхідних дверях, проник до господарського приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , належного потерпілому ОСОБА_4 , звідки таємно викрав мідний дріт, загальною вагою 5,060 грамів, вартість якого згідно довідки ТОВ «Техномет» як брухту міді становить 140.00 грн за 1 кг, загальною вартістю 708,40 гривень, після чого викрадений дріт приніс до ОСОБА_6 з метою його продажу, тим самим розпорядився викраденим на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_4 матеріальні збитки на загальну суму 708,40 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.
В ході судового розгляду обвинувачений свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі, щиро кається у вчиненому. Суду пояснив, що дійсно 07.02.2018 у нічний час проник до сараю на території домоволодіння ОСОБА_4 , яке знаходиться на сусідній вулиці, та викрав брухт міді. Фактичні обставини кримінального правопорушення не оспорює, розуміє зміст цих обставин, попереджений про обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення щодо цих обставин.
Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомив, що фактичні обставини кримінального правопорушення не оспорює, розуміє зміст цих обставин, попереджений про обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення щодо цих обставин. Майнова шкода йому відшкодована, претензій до обвинуваченого не має, просив суворо обвинуваченого не карати, так як добре його знає та вважає, що застосування до нього звільнення від відбування покарання з випробуванням матиме належний виховний вплив.
За згодою сторін згідно ст. 349 ч. 3 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, оскільки вони сторонами кримінального провадження не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному та касаційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.

Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого та стосуються речових доказів.

Дії обвинуваченого за ст.185 ч.3 КК України кваліфіковано правильно, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, віднесений кримінальним законом до категорії тяжких злочинів;

- особу обвинуваченого, який не працює, не одружений, у побуті характеризується посередньо, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий за корисливі злочини.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Суд не визнає як обставину, яка обтяжує покарання, вказаний в обвинувальному акті рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_5 раніше засуджений за вчинення корисливих злочинів, передбачених ст. 185 ч.3 КК України, які згідно примітки до ст. 185 КК України створюють повторність, яка є кваліфікуючою ознакою за цим злочином, а отже не може враховуватись як рецидив.

Згідно досудової доповіді, наданої на виконання ухвали суду, Решетилівський РС з питань пробації з огляду на інформацію, що характеризує обвинуваченого, спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, дійшов висновку про неможливість його виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк.

З урахуванням всіх обставин у справі, а саме незначного розміру завданої потерпілому майнової шкоди викраденням металобрухту, даних, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшуючих покарання обставин, відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому суд зазначає, що з урахуванням усвідомлення обвинуваченим своєї провини та наслідків вчинення ним тяжкого злочину, щирого каяття у вчиненому, яке обвинувачений повною мірою виявив під час судового розгляду, визначена у досудовій доповіді небезпека для суспільства значно знижується. Отже, звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та покладення на нього передбачених ст. 76 КК України обов`язків наразі є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, залишивши викрадені речі у володінні потерпілого.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373-374, 394-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на два роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Речові докази: викрадений у потерпілого ОСОБА_4 мідний дріт, загальною вагою 5,060 грамів, які знаходиться на його зберганні, залишити у правомірному володінні ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити сторонам кримінального провадження в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1