ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора : ОСОБА_3

захисника : ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000025 від 03.07.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Тургенівка Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянки України, заміжньої, на утриманні неповнолітніх дітей не маючої, непрацюючої, маючу повну загальну середню освіту, раніше не судиму, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та угоду про примирення

ВСТАНОВИВ:

В період часу з 21.06.2001 по 27.08.2018 року, ОСОБА_5 , була зареєстрована фізичною особою-підприємцем (Свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії ВО2 №147267), та відповідно до даних органів державної статистики про основний вид економічної діяльності за кодом КВЕД 47.23 здійснювала роздрібну торгівлю рибою, ракоподібними та молюсками в спеціалізованих магазинах.
У невстановлений в ході досудового розслідування день і час, у невстановленому місці, в невстановлений спосіб та при невстановлених обставинах, ОСОБА_5 придбала кольорові копії інших офіційних документів, які видаються та посвідчується громадянином-підприємцем і які надають право на реалізацію на законних підставах рибної продукції, а саме по одному екземпляру порожніх бланків товарної накладної та свідоцтва про якість свіжої риби, на яких містились кольорові копії відбитків печаток фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 , з метою їх підроблення у майбутньому шляхом внесення до них завідомо неправдивих відомостей про факт придбання свіжої риби у вказаної фізичної особи-підприємця, та використання їх у своїй господарській діяльності для реалізації на законних підставах рибної продукції.
03 липня 2018 року, близько 06:00 години, ОСОБА_5 знаходилась за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на підроблення інших офіційних документів, які видаються та посвідчуються громадянином-підприємцем і які надають право на реалізацію на законних підставах рибної продукції, а саме товарної накладної та свідоцтва про якість, з метою використання їх у своїй господарській діяльності, пов`язаній з торгівлею рибною продукцією, власноруч внесла завідомо неправдиві відомості в порожні бланки товарної накладної та свідоцтва про якість, про факт придбання 02.07.2018 року у фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 свіжої рибної продукції, а саме наступних екземплярів риб: карась 38 кг., лящ 9 кг., плітка 22 кг., судак 4 кг., карп 6 кг., окунь 5 кг., та виконала підписи від імені фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 про відпуск означеного товару, з метою використання вказаних завідомо підроблених документів у своїй господарській діяльності, пов`язаній з торгівлею рибною продукцією.
Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи №28/1.1/659 від 08.11.2018 року, рукописні записи в товарній накладній та посвідченні якості на рибу виконані не ОСОБА_6 . Рукописні записи в товарній накладній та посвідченні якості на рибу виконані ОСОБА_5 . Підписи в товарній накладній та посвідченні якості на рибу виконані ймовірно ОСОБА_5 .
Крім того, 03 липня 2018 року, близько 09:30 години, ОСОБА_5 , будучи фізичною особою-підприємцем на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію фізично особи-підприємця від 21.06.2001 року, серії В02 №147267, перебувала на своєму робочому місці у орендованому торгівельному павільйоні, розташованому на території ринку ПП «Сфера» поблизу буд. АДРЕСА_2 , де здійснювала господарську діяльність, пов`язану з роздрібною торгівлею свіжою та в`яленою рибою. В цей час до ОСОБА_5 підійшов представник контролюючого державного органу в особі головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів Державного агентства водного господарства України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , який в той час проводив перевірку суб`єктів господарської діяльності щодо законності реалізації рибної продукції. Після цього, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підроблених нею вранці цього для офіційних документів, які видаються та посвідчуються громадянином-підприємцем, і які надають право на реалізацію на законних підставах рибної продукції, а саме товарної накладної та свідоцтва про якість свіжої риби, з метою уникнення відповідальності за реалізацію рибної продукції без передбачених законом документів, надала для перевірки головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів Державного агентства водного господарства України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 завідомо підроблені офіційні документи, а саме товарну накладну та свідоцтво про якість свіжої риби, складені від імені фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 , про відпуск ОСОБА_5 рибної продукції, яку вона реалізовувала на своєму робочому місці, а саме наступних екземплярів риб: карась 38 кг., лящ 9 кг., плітка 22 кг., судак 4 кг., карп 6 кг., окунь 5 кг.
09 листопада 2018 року між підозрюваною, захисником та прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_5 визнала свою винуватість у вчинених кримінальних правопорушеннях та зобов`язалась беззастережно визнавати обвинувачення у повному обсязі.
Сторони погодили покарання за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 гривень, за ч.1 ст.358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1700 гривень, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, а також стягнення витрат на проведення судово-почеркознавчої експертизи.
В судовому засіданні ОСОБА_5 вину за ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України визнала повністю, просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити їй узгоджену міру покарання.
Прокурор наполягав на затвердженні угоди та просив призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання.
Захисник обвинуваченої підтримала затвердження угоди.
Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості суд, заслухавши прокурора, захисника ОСОБА_4 і обвинуваченої ОСОБА_5 виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Так, злочини передбачені ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України, у вчиненні яких ОСОБА_5 визнала себе винуватою, відповідно до ст. 12 КК України є злочинами, що відносяться до категорії невеликої тяжкості.
Також судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Суд переконавшись, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченою виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 50 та 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із застосуванням ч.1 ст.70 КК України.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченої на користь держави слід стягнути витрати за проведення судово-почеркознавчої експертизи у розмірі 2288,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ч.2 ст. 373, ст.ст. 374, 475 КПК України,-

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 09 листопада 2018 року в м. Дніпро між підозрюваною ОСОБА_5 , захисником ОСОБА_4 та прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 .
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання:
- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 грн.
- за ч.1 ст.358 КК України у видіштрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 1700 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 1700 грн.
Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.
Речові докази по справі накладна №0098 від 02.07.2018 року, посвідчення якості на рибу №010718 зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави, судові витрати, пов`язані з проведенням судово-почеркознавчої експертизи у сумі 2288,00 грн.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1