Справа №127/3764/19
Провадження №1-кс/127/2272/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2019 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 від 01 лютого 2019 року про відмову в задоволенні клопотання у рамках кримінального провадження №0002891 від 12.07.2018,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з даною скаргою, мотивуючи її тим, що 12 липня 2018 року за адресою: м. Вінниця пров. О. Антонова, 19 проводились загальні збори членів Колективного монтажно-налагоджувального управління «Спецсільгоспмонтаж», на яких він на підставі нотаріально посвідчених довіреностей представляв інтереси членів зазначеного управління ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . На зборах також був присутній ОСОБА_8 , який умисно наніс йому тілесні ушкодження, його дії були направлені на те, щоб ним було припинено надання правової допомоги. 12 липня 2018 року скаржник звернувся до Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області із заявою про вчинення відносно нього ОСОБА_8 кримінального правопорушення. По даному факту 12 липня 2018 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002891 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

31 січня 2019 року скаржник звернувся до прокурора Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 з клопотанням про зміну кримінально-правової кваліфікації злочину, просив змінити кваліфікацію з ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 2 ст. 398 КК України, яка передбачає відповідальність за умисне заподіяння захиснику чи представнику особи або їх близьким родичам легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з діяльністю, пов`язаною з наданням правової допомоги, оскільки ОСОБА_8 достовірно було відомо про те, що він є представником вищезазначених осіб та надає їм правову допомогу на загальних зборах членів Колективного монтажно-налагоджувального управління «Спецсільгоспмонтаж», ОСОБА_8 при нанесенні йому тілесних ушкоджень діяв умисно та його дії були направлені на те, щоб ним було припинено надання правової допомоги.

Однак, згідно з постановою прокурора Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 від 01 лютого 2019 року у задоволенні клопотання скаржника було відмовлено. Скаржник вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, необгрунтованою, а тому просить її скасувати.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 , пославшись на вищезазначені обставини, скаргу піримав та просив вимоги скарги задоволити.

Прокурор Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явилась, що у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України не перешкоджає судовому розгляду скарги.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.

Судовим розглядом встановлено, що Лівобережним відділенням поліції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області розслідується кримінальне провадження №0002891 від 12 липня 2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, по факту нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

31 січня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до прокурора Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 з клопотанням про зміну кримінально-правової кваліфікації злочину, просив змінити кваліфікацію з ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 2 ст. 398 КК України, яка передбачає відповідальність за умисне заподіяння захиснику чи представнику особи або їх близьким родичам легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з діяльністю, пов`язаною з наданням правової допомоги, оскільки ОСОБА_8 достовірно було відомо про те, що він є представником ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та надає їм правову допомогу на загальних зборах членів Колективного монтажно-налагоджувального управління «Спецсільгоспмонтаж».

Згідно з постановою прокурора Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 від 01 лютого 2019 року у задоволенні клопотання скаржника ОСОБА_3 було відмовлено.

В обґрунтування свого рішення прокурор ОСОБА_4 зазначила, що відповідно до ч. 2 ст. 398 КК України кримінально караним є умисне заподіяння захиснику чи представнику особи або їх близьким родичам легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з діяльністю, пов`язаною з наданням правової допомоги. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони злочину є обов`язкова наявність зв`язку між застосуванням фізичного насильства і законною діяльністю представника особи щодо надання правової допомоги. У зв`язку з вищевикладеним, а також тим, що досудове розслідування триває, здійснюється пошук очевидців події злочину, збір доказів, аналіз яких дає підстави для встановлення та визначення конкретного складу злочину, клопотання ОСОБА_3 на разі не підлягає задоволенню.

Відповідно ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Отже, при повній або частковій відмові у задоволенні клопотання слідчий, прокурор складає мотивовану постанову, де аргументує прийняте рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однак, як вбачається із оскаржуваної постанови, прокурор ОСОБА_4 не аргументує прийняте рішення, не спростовує обставини, на які вказує скаржник, не досліджує його клопотання.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя, виконуючи функцію судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування, вважає доцільним по доводам скарги скасувати постанову прокурора Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 від 01 лютого 2019 року про відмову в задоволенні клопотання у рамках кримінального провадження №0002891 від 12.07.2018, як невмотивовану та необґрунтовану.

Керуючись ст.ст. 220, 303-308, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Постанову прокурора Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 від 01 лютого 2019 року про відмову в задоволенні клопотання у рамках кримінального провадження №0002891 від 12.07.2018 скасувати.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: