Справа № 642/6890/16-к
Провадження № 1-кс/642/115/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілого - ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

захисника - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження №0003677 від 14.10.2016 р. стосовно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19 вересня 2016 року близько 01 год. ОСОБА_9 знаходився у касовому залі вокзалу станції Харків - Пасажирський, розташованої за адресою: м.Харків пл.Привокзальна, 1, де зустрів малознайомого ОСОБА_7 . В ході розмови між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків стався конфлікт, у ході якого ОСОБА_9 наніс ОСОБА_7 два удари кулаком в область голови, від чого останній впав на підлогу. В цей же час ОСОБА_9 , маючи умисел на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, не даючи останньому змогу підвестись з підлоги, наніс йому ще близько 10 ударів взутими ногами в область голови та тулуба, після чого залишив приміщення касового залу.

В результаті дій ОСОБА_9 , ОСОБА_11 завдано тілесні ушкодження, а саме: травма голови у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу мозку та закритої щелепно-лицьової травми у вигляді переломів нижньої третини стінки носу, правої виличної кістки, перелому передньої стінки верхньощелепної пазухи, скулоальвеалярного гребеня, нижнього орбітального краю, дна орбіти з наявністю гематом в ділянках лівого та правого ока, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 6051-Ая/16 від 19 жовтня 2016 року, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Обвинувачений в судовому засіданні свою винуватість у інкримінованому злочині не визнав і показав, що він працюючи таксистом на Південному вокзалі, 19 вересня 2016 року приблизно в 01 год. ночі разом з іншими водіями біля кафе у касовому залі вокзалу пили каву та чекали прибуття потягу «Баку-Харків». Він підійшов до каси №13 і з`ясував щодо білетів на потяг «Хундай» до м.Київ. В цей час до касового залу в стані алкогольного сп`яніння вбіг ОСОБА_11 , якого він знав як особу, що саджає безбілетних пасажирів на потяги, який виразився нецензурною лайкою в адресу кіоскера і став приставати до військовослужбовців, що знаходилися біля каси №9 та які відштовхнули його і той вибіг. Приблизно через 15 хв. ОСОБА_11 з цигаркою та пляшкою води знову забіг до залу і знов став приставати до військовослужбовців, а потім підійшов до нього, ОСОБА_9 , став говорити: «Ти знаєш, хто тут господар ?!» та розмахувати руками, бризкати водою з пляшки, і недопалком попав йому в ліву щоку. Потім, відходячи назад, потерпілий наступив ногою на військовослужбовця, який його відштовхнув, від чого ОСОБА_11 впав обличчям на підлогу (там залишились краплі крові). Він будь-яких тілесних ушкоджень потерпілому не спричиняв, ударів не наносив, неприязних стосунків, бійки чи сварки між ними не було. Коли військовослужбовці відштовхували ОСОБА_11 кіоскер говорила, щоб вони не чіпали його, і ці події бачили таксисти. Згодом його викликали до поліції, де після впізнання та допиту вручили обвинувальний акт.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_9 , його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів.

Потерпілий ОСОБА_11 показав, що 19 вересня 2016 року приблизно в 00 год. 30 хв. знаходився у касовому залі Південного вокзалу, розмовляючи з касиром, коли до каси підійшли пасажири, які запитали квитки до м. Києва, і отримали відповідь про їх відсутність, тому він запропонував пасажирам пройти до терміналу послуг маршрутного таксі. Після чого до нього підійшов ОСОБА_9 , який мовчки наніс йому два удари кулаком в область обличчя, від чого він впав на підлогу, намагаючись піднятись, а обвинувачений протягом 10-15 хв. продовжив наносити йому удари руками і ногами в область голови та тулубу. Навколо були люди, а продавець кіоску кричала йому: «Гена, що ти робиш, залиш чоловіка в спокої». Будь якої сварки між ним та обвинуваченим не було, чому той почав бити, не знає і ці мотиви йому не відомі. Після побиття він піднявся з підлоги, вийшов з вокзалу і на таксі доїхав до 4-ї лікарні невідкладної допомоги, де був оглянутий і знаходився на лікуванні три тижні, протягом яких йому зроблено необхідну операцію. З вини обвинуваченого йому була спричинена черепно-мозкова травма - струс мозку, переломи носу, щелепи, скули та синці, в зв`язку з чим після лікування він звернувся із заявою до поліції.

Свідок ОСОБА_12 показала суду, що в другій половині вересня 2016 р. вона в нічну зміну працювала кіоскером в касовому залі Південного вокзалу, почула крики чоловіків та вийшла з кіоску разом з іншім кіоскером ОСОБА_13 . Біля кас вона побачила, що на підлозі, зігнувшись, лежав знайомий ОСОБА_14 , а іншій чоловік - ОСОБА_15 , якого вона також знала, наносив йому жорстокі удари ногами по всім частинам тіла, тулубу і голові, при цьому потерпілий не міг піднятися на ноги. Вони стали кричали обвинуваченому, щоб він припинив побиття потерпілого, але той, висловлюючись нецензурною лайкою, продовжував його бити. Поряд стояли військовослужбовці, які не бажали втручатися. Відстань була невелика і вона безпосередньо бачила, як обвинувачений наніс декілька ударів потерпілому, будь які інші особи його не били.

Як вбачається з протоколу від 25.10.2016 р., під час слідчого експерименту за участю понятих, свідок ОСОБА_12 на місці події підтвердила свої свідчення і показала, як 19.09.2016 р. приблизно о 01 год. вона знаходилася в приміщенні вокзалу «Харків Пас.» на робочому місці в кіоску і побачила як малознайомі ОСОБА_16 та ОСОБА_17 почали сваритися в касовому залі біля каси № 9, на відстані приблизно 3,2 метри від її кіоску. Після чого ОСОБА_17 почав наносити ОСОБА_16 удари кулаками в область голови, від яких він упав на підлогу, а той продовжив наносити удари ногами в область голови та тулубу. Вона почала кричати ОСОБА_17 , щоб той припинив лупцювати потерпілого, однак він не реагував. Після чого підійшли люди і відтіснили ОСОБА_17 від ОСОБА_16 , який пішов на вихід (арк.148-150).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 20.10.2016 р., в присутності понятих свідок ОСОБА_12 за фотознімками впізнала на фото № 2 за рисами обличчя, розрізом очей, формою носа та зачіскою чоловіка на ім`я ОСОБА_17 , який в ніч на 19.09.2016 р. у залі вокзалу «Харків Пас.» побив чоловіка на ім`я ОСОБА_16 (на фото № 2 зображений ОСОБА_9 ) (арк.139,140).

Свідок ОСОБА_18 показав, що 18.09.2016 р. він приблизно в 23 год. приїхав до Південного вокзалу, де зустрівся з ОСОБА_11 , який був тверезий і адекватний. Вони говорили про можливість проїзду до Криму, випили чаю, покурили і опівночі він поїхав додому. Близько години ночі йому зателефонував ОСОБА_11 і повідомив, що його побили, тому він запропонував на таксі поїхати до лікарні. Вранці він приїхав до лікарні невідкладної швидкої допомоги, де зустрівся з ОСОБА_11 , у якого весь одяг був в крові, а голова і обличчя - в синцях, очі не розплющувалися, але ознак сп`яніння у нього не було і той повідомив, що його на вокзалі біля каси побив ОСОБА_17 .

Свідок ОСОБА_19 показав, що працюючи стрільцем воєнізованої охорони Південного вокзалу, приблизно в середині вересня 2016 р. він вночі знаходився на зміні разом з ОСОБА_20 . В одному з центральних залів вокзалу, вони почули крик жінки: «б`ють чоловіка», тому пройшли до касового залу, де знаходилось кілька осіб, а реалізатор кіоску повідомила, що вона кричала у зв`язку з бійкою чоловіків. Сам конфлікт вони не бачили, але на місці події, на підлозі касового залу було видно декілька крапель крові. Вони доповіли керівництву і продовжили патрулювання. Потім від чергового по вокзалу дізналися про бійку чоловіків, який назвав ім`я одного з них ОСОБА_17 , а другого - «Бандера». В кабінеті чергового по вокзалу знаходився телевізор, по якому можна бачити відео спостереження по залах.

Як вбачається з протоколу від 26.10.2016 р. (з доданими схемою та ілюстрованим матеріалом), в ході проведеного слідчого експерименту з участю понятих, свідок ОСОБА_19 на місці події показав, як 19.09.2016 р. вночі знаходився на зміні разом з ОСОБА_20 по охороні приміщень Південного вокзалу і приблизно о 01 год.30 хв. почули крики жінки з касового залу про допомогу. Прибувши в касовий зал виявилося, що кричала реалізатор кіоску «Товари в дорогу», яка повідомила, що біля каси № 9 один чоловік побив іншого чоловіка, там же вони оглянули зал біля каси і виявили на підлозі кров. Згодом від чергового робітника вокзалу він дізнався, що таксист ОСОБА_17 побив чоловіка на ім`я ОСОБА_16 (арк.160-164).

Аналогічні показання дав свідок ОСОБА_20 .

Свідок ОСОБА_21 показав, що коли він в жовтні 2016р. працював черговим по вокзалу від пасажира надійшла інформація про бійку в касовому залі вокзалу. Він повідомив про це працівників поліції та пішов до касового залу, однак там вже конфлікту не було. В подальшому він побачив, як із-за кіоску вийшов потерпілий ОСОБА_11 , який раніше працював на станції, у якого була порвана куртка і було закривавлене обличчя, але біля нього вже нікого не було. Відеоспостереження встановлено в касовому залі вокзалу.

Свідок ОСОБА_22 показав, що працює на парковці Харків-Пас. і знайомий візуально з потерпілим і обвинуваченим. Приблизно півтора роки тому, коли він через касовий зал вокзалу йшов до туалету то почув крики і чоловічу лайку, а з відстані приблизно 30 метрів побачив в залі між касою (біля обмінника валют) і кіоском, як потерпілий підіймався з підлоги, а поряд з ним і обличчям до нього стояв обвинувачений, але побиття він особисто не бачив. Між обвинуваченим і потерпілим був конфлікт, люди, що були поруч, серед них військовослужбовці, почали рухатися до місця конфлікту. Також були крики щоб припинили бійку і заспокоїлись.

Показання свідків ОСОБА_23 і ОСОБА_24 суд бере до уваги лише в тій частині, що вони знайомі з обвинуваченим, оскільки разом підробляли на підвозі пасажирів, і знаходились восени 2016 року (точну дату не пам`ятають) на вокзалі «Харків-Пас.», але особисто не бачили конфлікту між обвинуваченим і потерпілим, причини якого їм невідомі. Вони бачили, як посеред касового залу потерпілий уже піднімався з підлоги, проте як він потрапив на підлогу не бачили.

Крім того, винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочину підтверджується документами і висновками судових експертиз.

Із матеріалів кримінального провадження убачається, що 13.10.2016 р. ОСОБА_11 звернувся із заявою до Холодногірського ВП (м.Харків) ГУНП в Х/О щодо вжиття заходів до малознайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_17 (таксиста Південного вокзалу), який 19.09.2016р. приблизно о 01 год. в касовому залі Південного вокзалу його побив та спричинив тілесні ушкодження (арк.117).

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 20.10.2016р. зафіксовано, що в присутності понятих потерпілий ОСОБА_11 по фотознімку впізнав за статурою, рисами обличчя, формою носа, кольором очей та зачіскою чоловіка під № 2 на ім`я ОСОБА_17 , який 19.09.2016 р. близько 01 год. в приміщенні вокзалу «Харків Пас.» спричинив йому тілесні ушкодження (на фото № 2 зображений ОСОБА_9 ) (арк.135-138).

Згідно виписки з медичної карти № 27184 стаціонарного хворого 4-ї Харківської міської клінічної лікарні невідкладної допомоги, ОСОБА_11 знаходився на стаціонарному лікуванні в міському центрі щелепно - лицьовій і реконструктивній хірургії з 20 вересня по 11 жовтня 2016 р. Основний діагноз: перелом правої скуластої кісті із зсувом, перелом кісток носа, ЗЧМТ, струс головного мозку, удари м`яких тканин голови, в області лівого плечового суглоба та грудної клітки справа, травма хрящів гортані (арк.118)

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 6051-Ая/16 від 19 жовтня 2016 року, з урахуванням медичної документації і карти стаціонарного хворого №27184 КЗОЗ «ХМКЛШНМД», у ОСОБА_11 мають місце наступні тілесні ушкодження: травма голови у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу мозку та закритої щелепно-лицьової травми у вигляді переломів нижньої третини стінки носу, правої виличної кістки, перелому передньої стінки верхньощелепної пазухи, скулоальвеалярного гребеня, нижнього орбітального краю, дна орбіти з наявністю гематом в ділянках лівого та правого ока (згідно протоколу операції від 27.09.2016р. та консультативного висновку лікаря-рентгенолога). Дана травма утворилася в наслідок дії тупого твердого предмету, індивідуальні особливості діючої поверхні якого не відобразилдись, з місцем прикладання сили в ділянку правої половини обличчя, відповідно локалізації переломів. Враховуючи морфологічні ознаки встановлених тілесних ушкоджень, дана травма могла бути отримана не пізніше дати звернення до лікувального закладу. За ступенем тяжкості вищевказані травми, не є небезпечними для життя в момент заподіяння, але спричинили тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 день) і за цією ознакою у сукупності відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, (згідно п.п.2.2.1. «а», «б», «в», 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р.).

Даними протоколу слідчого експерименту від 21.10.2016 р., проведеного за участю судово-медичного експерта ОСОБА_25 та понятих, підтверджується, як потерпілий ОСОБА_11 на місці події показав про те, що 19.09.2016 р. приблизно о 01 год. він знаходився в приміщенні вокзалу «ХарківПас.» і до нього підійшов малознайомий чоловік на ім`я ОСОБА_17 , який мовчки, безпричинно, почав наносити удари кулаками рук в обличчя, від чого він впав на підлогу, а обвинувачений продовжив наносити удари взутими ногами та кулаками в область голови та тулубу приблизно 15 ударів, при цьому удари прийшлися в ділянку лівого та правого ока, шию, праву та ліву скроню і носову ділянку, по правій бічній поверхні тулубу. Від вказаних ударів він втратив свідомість протягом 10 хв., а коли прийшов до тями поруч нікого не було (арк.141-144).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 6170-Ая/16 від 24 жовтня 2016 року, показання ОСОБА_11 , викладені у протоколі проведення слідчого експерименту від 21.10.2016 р., в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним у частині механізму утворення вище вказаних тілесних ушкоджень, встановлених у нього висновками судово-медичної експертизи № 6051-Ая/16 від 19 жовтня 2016 року (арк.145-147).

Наведені докази повністю спростовують доводи ОСОБА_9 про те, що він будь-яких ударів не наносив і тілесних ушкоджень потерпілому не спричиняв, оскільки суд вважає показання потерпілого ОСОБА_11 , в тому числі дані в процесі слідчого експерименту щодо обставин вчиненого обвинуваченим злочину є більш правдивими, ніж показання обвинуваченого, вони узгоджуються із показаннями незацікавлених свідків, зокрема очевидця події ОСОБА_12 , в тому числі даними в процесі слідчого експерименту, які співпадають з показаннями потерпілого про те, що тілесні ушкодження потерпілому заподіяні саме ОСОБА_9 , а механізм утворення вище вказаних тілесних ушкоджень середньої тяжкості у нього спричинений внаслідок ударів, нанесених кулаками і ногами обвинуваченим, підтверджується висновками судово-медичної експертизи № 6170-Ая/16 від 24 жовтня 2016 року, які є належно обґрунтованими.

Покази свідків захисту ОСОБА_22 , ОСОБА_23 і ОСОБА_24 не спростовують обставин заподіяння обвинуваченим потерпілому умисних середньої тяжкості тілесним ушкоджень, а також не підтверджують покази обвинуваченого про напад на нього потерпілого і спричинення йому опіків щоки недопалком сигарети, оскільки докази щодо цього відсутні.

Оцінивши відповідно до вимог ст. 94 КПК всі вищенаведені докази в їх сукупності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що докази є допустимими, належними, достовірними і достатніми для встановлення обставин злочину у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, суд вважає доведеною винність ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого злочину і кваліфікує його дії за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 цього кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілого.

При дослідженні даних про особу обвинуваченого ОСОБА_9 встановлено, що він в силу ст.89 КК України раніше не судимий, не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Батьки ОСОБА_9 : ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є пенсіонерами за віком. ОСОБА_26 страждає на атеросклеротичну енцелопатію 2 ступеня з вестибуло-атактичним, астено-невротичним синдромом, хронічним ларингітом, субатрофічним ренітом, ІБС, гіпертонічною хворобою 2 ст. СН2А ст., мінопією слабкого ступеня, начальною катарактою обох очей. ОСОБА_27 страждає на ДОА ІІІ ст.УХС, стенокардію напруги ІІІ ф.кл., атеросклеротичний кардіосклероз ГХ ІІ,ІІІ ст.СН ІІ-В, захворювання шійки матки та потребує постійного сторонього догляду.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_9 виду та міри покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочину середньої тяжкості, відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, вказані дані про особу обвинуваченого, те що він в силу ст.89 КК України раніше не судимий, має батьків пенсіонерів, які страждають на хронічні захворювання.

З врахуванням всіх наведених обставин і даних щодо особи винного, їх сукупності, виходячи з загальних засад призначення покарання, суд вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_9 у виді позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком, якщо він протягом зазначеного строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки у відповідності до вимог ст.76 КК України, оскільки дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування покарання.

Розглядаючи доводи обвинуваченого та його захисника про застосування п. є) ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, у зв`язку з тим, що ОСОБА_9 має на утриманні батька ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та мати ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_3 суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч.2 ст.86 КК України, ч.1 ст.1, ч.2 ст.3 Закону України "Про застосування амністії в Україні", в редакції Закону від 27.02.2014р., особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання законом про амністію. Встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акту амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, ухвалює обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

За змістом п. є) ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», від 22.12.2016 року, який набрав законної сили 07.09.2017р. звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, осіб визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України особи, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Як вбачається з копій паспортів та пенсійних посвідчень ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є пенсіонерами за віком і яким на день набрання чинності цим Законом виповнилося 70 років.
Однак згідно довідки виконавчого комітету Балаклійської міської ради Харківської області від 20.09.2018р. за адресою АДРЕСА_1 станом на 20.09.2018р. зареєстровані: ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В судовому засіданні ОСОБА_9 підтвердив, що за адресою батьків зареєстрований також його брат ОСОБА_28 .

За таких обставин суд не може застосовувати норму п. є) ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», тому в цій частині відмовляє в застосуванні Закону України «Про амністію у 2016 році» стосовно ОСОБА_9 .

Цивільний позов ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2963 грн. 87 коп. підлягає задоволенню в повному обсязі, а щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. - частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст.1195 ЦК України, з урахуванням наданих потерпілим доказів щодо затрат на лікування і оплати лікарських засобів з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 належить стягнути матеріальну шкоду в розмірі 2963 грн. 87 коп.

Проте, враховуючи вимоги ст. 23 ЦК України щодо розумності і справедливості та приймаючи до уваги характер і тяжкість завданих винним тілесних ушкоджень позивачу, перенесених ним страждань і переживань, те що він тривалий час знаходився на лікуванні, зазнав фізичного болю та моральних страждань у зв`язку з протиправними діями обвинуваченого та тривалого розгляду кримінального провадження, суд вважає, що з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 необхідно стягнути 17 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог належить відмовити за недоведеністю.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочинну, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з іспитовим строком на два роки. На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, і періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_11 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 2963 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 17 000 грн. - на відшкодування моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1