Справа № 388/1389/18
провадження № 1-кп/403/67/18
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2018 року смт.Устинівка
Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м.Долинська Кіровоградської області, адреса місця
проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку та
фактичного проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого, освіта повна загальна середня, не одруженого, громадянина України, знятого з
військового обліку в зв`язку із судимістю, раніше судимого:
1) 22.04.2014 року за вироком Долинського районного суду
Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців із звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на 2 роки;
2) 22.12.2014 року Ленінським районним судом м.Кіровограда за ч.1 ст.309, ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на 1 рік;
3) 24.07.2015 року Долинським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців.
-згідно ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 20.04.2018 року невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі замінено громадськими роботами строком на 240 годин

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
27 травня 2018 року близько 15 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчиняла злочини, передбачені ч.3 ст.185 КК України, і судимості за ці злочини не зняті та не погашені у встановленому законом порядку,перебував в квартирі своєї знайомої гр-нки ОСОБА_7 , розташованої по АДРЕСА_2 , де в цей час також знаходився і потерпілий ОСОБА_4 , з яким обвинувачений перебував у товариських відносинах. В подальшому обвинувачений ОСОБА_5 , маючи раптово виниклий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, шляхом зловживання довірою потерпілого, як свого знайомого, попрохав надати йому з метою поїздки у власних справах належний потерпілому велосипед марки «Україна», пообіцявши в подальшому його повернути, хоча насправді не мав наміру повертати отриманий у користування велосипед. Натомість потерпілий ОСОБА_4 , довіряючи обвинуваченому, як своєму знайомому, будучи впевненим в правдивості його слів та помиляючись щодо дійсних його намірів, добровільно передав обвинуваченому ОСОБА_5 належний йому велосипед. Заволодівши належним потерпілому майном, обвинувачений з місця злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду в загальному розмірі 574 грн.50 коп..
Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 є особою, яка раніше вчиняла злочини, передбачені ч.3 ст.185 КК України, і судимості за ці злочини не зняті та не погашені у встановленому законом порядку.
17 грудня 2018 року в даному кримінальному провадженні між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення, яка 17 грудня 2018 року подана до суду під час підготовчого провадження.
Відповідно до угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , сторони дійшли згоди щодо: формулювання обвинувачення ОСОБА_5 , яке за змістом повністю відповідає зазначеному вище обвинуваченню; правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 , як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, тобто злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України; узгодженого сторонами покарання, а саме: за ч.2 ст.190 КК України у виді двох років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України та звільненням обвинуваченого від відбування покарання із встановленням іспитового строку на один рік і згоди сторін на його призначення.
В угоді про примирення зазначені та роз`яснені сторонам наслідки її укладення і затвердження, передбачені ст.473 КПК України, в тім числі, щодо обмеження права на оскарження вироку, який може бути ухвалено за наслідками розгляду та затвердження угоди судом, наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтримав затвердження судом угоди, укладеної між ним та обвинуваченим, зазначивши, що дана угода не порушує його прав, оскільки майнова шкода, завдана внаслідок вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, йому повністю відшкодована шляхом повернення викраденого майна, будь-яких претензій матеріального характеру до обвинуваченого він не має. Прохав суд затвердити угоду про примирення, укладену між ним, як потерпілим, та обвинуваченим ОСОБА_5 ..
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав угоду про примирення, повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України. Щиро розкаявся у його вчиненні. Суду пояснив, що він повністю розуміє свої права, надані йому законом, вид покарання, наслідки укладення та затвердження даної угоди. Прохав суд затвердити угоду, укладену між ним та потерпілим.
В підготовчому судовому засіданні прокурор вважала за можливе затвердити угоду про примирення, оскільки злочин, вчинений ОСОБА_5 є злочином середньої тяжкості, узгоджене сторонами покарання відповідає санкції ч.2 ст.190 КК України, потерпілий та обвинувачений підтвердили добровільність укладення ними даної угоди.
В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого прохав суд затвердити угоду про примирення, укладену 17 грудня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 ..
Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України суд, вирішуючи питання про можливість затвердження угоди про примирення, встановив наступне.
Угода про примирення, укладена у даному кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, який відповідно до ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, відповідає вимогам ч.3 ст.469 КПК України.
Зміст угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідає вимогам ст.471 КПК України.
Судом встановлено шляхом опитування обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_4 , що укладення угоди між ними є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє зміст укладеної угоди про примирення між ним та потерпілим; права обвинуваченого, передбачені ч.5 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; характер обвинувачення та вид покарання, що буде застосований до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки затвердження судом угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України.
Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено підстав для відмови в затверджені угоди про примирення, зокрема: 1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно; 2) узгоджене сторонами покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді двох років позбавлення волі не виходить за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність, оскільки таке покарання визначене в межах, встановлених санкцією ч.2 ст.190 КК України, та із застосуванням ст.75 КК України і звільненням обвинуваченого від відбування покарання із встановленням іспитового строку на один рік, відповідає вимогам ст.65 КК України щодо врахування: ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке являється злочином середньої тяжкості; особи обвинуваченого, який відповідно до положень ст.89 КК України є таким, що раніше судимий, однак станом на 04.12.2018 року повністю відбув покарання за попереднім вироком суду у виді 240 годин громадських робіт, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно; пом`якшуючої покарання обставини - щирого каяття та відсутності обтяжуючих покарання обставин; 3) умови угоди відповідають інтересам суспільства; 4) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 5) укладення сторонами угоди про примирення є добровільним.
На підставі викладеного, суд вважає, що умови угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України, закону та інтересам суспільства, із врахуванням думки сторін угоди, прокурора та захисника, які зазначили про можливість затвердження даної угоди судом, приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для затвердження угоди про примирення у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.2 ст.75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення, якщо сторонами угоди узгоджено покарання, зокрема, у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Згідно ч.3 ст.75 КК України у випадках, передбачених, зокрема, частиною другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
З огляду на викладене, з урахуванням того, що сторонами угоди узгоджено звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, суд встановлює іспитовий строк тривалістю один рік та у відповідності до положень ч.1 ст.76 КК України визначає наступні обов`язки, які покладаються на обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні, а саме: витрати, пов`язані із залученням експерта (за проведення судової товарознавчої експертизи №3762/18-27 від 25.09.2018 року) в сумі 286 грн. 00 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 ..
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст.370, 371, 374, 376, 468, 469, 471, 473- 475, 532 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; Цивільний позов по кримінальному провадженню не пред`являвся.
Після набрання вироком законної сили речовий доказ по справі: велосипед марки «Україна» коричневого кольору, який повернутий під час досудового розслідування потерпілому ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_3 ), залишити останньому, як власнику, анулювавши розписку про зберігання.
Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Долинська Кіровоградської області (паспорт серія НОМЕР_1 , виданий 30 жовтня 2001 року Долинським РВ УМВС України в Кіровоградській області), на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у даному кримінальному провадженні за проведення судової товарознавчої експертизи №3762/18-27 від 25.09.2018 року в розмірі 286 грн. 00 коп. (двісті вісімдесят шість гривень 00 копійок).
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1