Дата документу 08.05.2019 Справа № 334/6970/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/6970/17 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1052/19 Доповідач в 2 інст.: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 311 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 травня 2019 року м. Запоріжжя

Судова колегія з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Петрівська виправна колонія (№ 49)»,
захисника засудженого адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2018 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2018 року ОСОБА_7 було визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 311 КК України та призначено покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 311 КК України у вигляді 2 років обмеження волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 6 жовтня 2016 року та призначено остаточне покарання у вигляді 12 років 2 місяців позбавлення волі.
16 квітня 2019 року до Запорізького апеляційного суду надійшло кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_7 з апеляційною скаргою останнього, поданою на вищезазначений вирок 16 серпня 2018 року, з клопотанням про поновлення строку на його апеляційне оскарження.
В обґрунтування клопотання ОСОБА_7 зазначає, що вчасно він не подав апеляційну скаргу у зв`язку з хворобою.
В апеляційному суді засуджений ОСОБА_7 підтримав подане ним клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, просив його задовольнити, оскільки він хворів, до того ж, у відношенні нього є інші кримінальні провадження і він думав, що подав апеляційну скаргу, але виявилось, що він її не подав, зазначив, що випадково заплутався.
Захисник засудженого адвокат ОСОБА_8 підтримав подане його підзахисним клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та просив його задовольнити.
Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки дійсно поважних причин його пропуску в клопотанні не наведено.
Заслухавши доповідь судді по справі, засудженого та його захисника, прокурора, перевіривши матеріали судового провадження в частині, що стосуються обставин, на які засуджений посилається в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню з огляду на наступне.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення; для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений лише з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Таким чином, підставою для прийняття рішення про поновлення пропущеного строку можуть бути лише поважні причини його пропуску, під якими слід розуміти ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, копію вироку ОСОБА_7 отримав 27 серпня 2018 року перебуваючи під вартою, що підтверджується наявною в матеріалах кримінального провадження розпискою (а.с. 100).
Згідно журналу судового засідання від 16 серпня 2018 року, ОСОБА_7 був присутній в суді під час проголошення вироку у відношенні нього, йому було роз`яснено порядок і строки оскарження вироку (а.с. 93).
Таким чином для нього, як такого, що перебував під вартою на час проголошення вироку суду, перебіг строку на апеляційне оскарження розпочався 28 серпня 2018 року та закінчився 26 вересня 2018 року.
Між тим, апеляційну скаргу ОСОБА_7 до суду першої інстанції подав лише 14 лютого 2019 року (а.с. 114-117).
Як на підстави для поновлення строку апеляційного оскарження безпосередньо в клопотанні ОСОБА_7 посилається на те, що він хворів, в судовому засіданні апеляційного суду він вже навів інші причину пропуску строку, а саме, що у нього багато інших проваджень та він заплутався, вважав, що апеляційну скаргу вже подав.
Колегія суддів приходить до висновку, що наведені ОСОБА_7 підстави не є такими, що з об`єктивної причини перешкодили йому реалізувати у строк, передбачений законом, право на апеляційне оскарження, оскільки вказані підстави повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Так, в матеріалах кримінального провадження відсутні документальні підтвердження наявності у обвинуваченого захворювання або його перебування на лікуванні, і до апеляційної скарги або клопотання про поновлення строку відповідні довідки він не долучив, так само, як і не надав будь-яких підтверджень про свою хворобу безпосередньо в судовому засіданні апеляційного суду.
Такі посилання ОСОБА_7 , а також доводи про випадковий пропуск строку на апеляційне оскарження вироку є формальними, а об`єктивних причин, які дійсно перешкоджали йому подати вчасно апеляційну скаргу не наведено.
З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що поважні причини засудженим не зазначені, з огляду на що, у відповідності до ст. 399 КПК України, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 399 КПК України колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:

Клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2018 року, залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 311 КК України із усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала ОСОБА_7 .
Копію ухвали разом із апеляційної скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати ОСОБА_7 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_7 - в той же строк з дня вручення йому її копії.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4