№566/1267/18
УХВАЛА
про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
23 січня 2019 року смт. Млинів, Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000365, яке внесено до Єдиного реєстру судових розслідувань 12 серпня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Млинівського районного суду Рівненської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000365, яке внесено до Єдиного реєстру судових розслідувань 12 серпня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
В судовому засіданні 23 січня 2019 року, прокурор заявив клопотання про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що ризик, передбачений п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який слугував підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшився та кваліфікація злочину, у якому він обвинувачується, не змінилась, а нових обставин, які б спростовували ризики тримання під вартою, стороною захисту не надано.
Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Суд, заслухавши, думку учасників судового засідання, дослідивши докази, якими прокурор обґрунтовує наявність ризиків, вважає, що клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 підлягає до задоволення.
Ухвалою слідчого судді Млинівського районного суду від 15 серпня 2018 року підозрюваному ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з утриманням в СІЗО № 24 м. Рівне.
Ухвалою Млинівського районного суду від 04 жовтня 2018 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з утриманням в СІЗО № 24 м. Рівне, до 02 грудня 2018 року.
Ухвалою Млинівського районного суду від 26 листопада 2018 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з утриманням в СІЗО № 24 м. Рівне, до 24 січня 2019 року.
Суд, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що продовжує існувати ризик, передбачений п.5 ч. 1 ст.177 КПК України.
Підтвердженням такого висновку суду являється те, що ОСОБА_4 будучи неодноразово судимим, зокрема:
- вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 13 жовтня 2010 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт;
- вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 20 вересня 2011 року за ч.2 ст. 389 КК України до покарання у виді 1 (одного) місяця арешту;
відповідно до ч.1 ст. 71 КК України до покарання за вироком Млинівського районного суду від 20 вересня 2011 року частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Млинівського районного суду від 13 жовтня 2010 року і остаточно призначено покарання у виді 1 (одного) місяця 2 (двох) днів арешту;
- вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 26 червня 2012 року за ч.2 ст.297 та ч.2 ст.185 КК України до 3 (трьох) років обмеження волі;
- вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 14 березня 2013 року за ч.2 ст.185 КК України до 2 (двох) років обмеження волі;
відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи вирок Млинівського районного суду від 26 червня 2012 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання за вироком Млинівського районного суду від 14 березня 2013 року у виді 3 (трьох) років обмеження волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі;
-ухвалою Рівненського районного суду від 05 березня 2014 року звільненого від відбування покарання, призначеного вироком Млинівського районного суду від 14 березня 2013 року на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 березня 2014 року.
- вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 04 листопада 2014 року за ч.2 ст.185 КК України до 5 (п`яти) місяців арешту;
- вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 29 грудня 2015 року за ч.1 ст.125 КК України до 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт;
- вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 18 жовтня 2016 року за ч. 2 ст.185 КК України до 6 (шести) місяців арешту, на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив та відкрито вчинив новий умисний, корисливий, тяжкий злочин, нехтуючи діючим законодавством України.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, враховуються вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, відсутність у нього постійного місця роботи, відсутність соціальних зв`язків, репутація, майновий стан та наявність судимостей.
З цього вбачається, що ОСОБА_4 є особою суспільно небезпечною та схильною до вчинення злочинів і у матеріалах досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, буде продовжувати злочинну діяльність, тобто встановлена наявність ризику, зазначеного у п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
На підтвердження вказаного ризику, також потрібно врахувати й той факт, що станом на 26 листопада 2018 року, на розгляді в Млинівському районному суді Рівненської області, перебувають матеріали кримінальних проваджень за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 та ч.2, 185, ч.2 ст.125, ч.1 ст.122, ч.2 ст.185 КК України, що знову ж таки підтверджує його суспільну небезпечність та схильність до вчинення нових злочинів.
Крім цього, слід врахувати, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується з негативної сторони, як особа агресивна, раніше судима, яка зловживає спиртними напоями, не має постійних занять та постійного джерела заробітку, веденням домашнього господарства не займається, утриманців не має, що вказує на відсутність у нього стримуючих чинників особистісно-соціального характеру, що підтверджується виданою Млинівською селищною радою Рівненської області довідкою - характеристикою на його ім`я від 13 серпня 2018 року №149.
З врахуванням всіх встановлених у кримінальному провадженні обставин, є всі підстави стверджувати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 раніше судимий, обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, наявність достатніх даних, що існує ризик спроб обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає, що більш м`який запобіжний захід для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні, не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Таким чином, вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , суд враховує наявність ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК, а також тяжкість покарання у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , його вік, стан здоров`я і те, що він офіційно не працевлаштований, не має тісних соціальних зв`язків, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, а тому дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилався прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити інші кримінальні правопорушення, і тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Диспозиція ч.3 ст.186 КК України передбачає відповідальність за грабіж, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдав значної шкоди потерпілому.
Поскільки, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.186 КК України, то суд, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
Санкцією ч.3 ст.186 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 може бути застосований.
У відповідності до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
За змістом ч.3 ст.199 КПК України підставами продовження строку тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню, які на час розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою не зменшились.
У відповідності до ч.1,3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Що ж стосується обрання ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, то суд вважає, що підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, що зазначений в клопотанні, відсутні, так як застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Враховуючи вищенаведене, суд оцінивши в сукупності всі обставини, враховуючи суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке йому інкримінується та імовірну можливість продовження обвинуваченим протиправної поведінки у подальшому, з урахуванням цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, приходить до висновку про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку, визначеного законом, на 60 днів.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183
194, 199, 331 КПК України,
суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів, тобто до 14 год. 00 хв. 23 березня 2019 року, з утриманням в СІЗО м. Рівне.
Визначити строк дії ухвали до 14 години 00 хвилин, 23 березня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення.
Суддя Млинівського райсуду ОСОБА_1