Справа № 464/1892/18
пр.№ 1-кп/464/317/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2018 Сихівський районний суд м.Львова
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000991 від 28.03.2018 відносно
ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, з вищою освітою, працюючого заступником директора КП «ЛОР «Львівторф», одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,
при участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_3 27 березня 2018 року близько 11:00 год., перебуваючи у приміщенні «Управління державного агентства рибного господарства у Львівській області», що розташовано по вул.Тернопільсьтка, 2а у м.Львові, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки та моралі, вчинив протиправні дії, що супроводжувались особливою зухвалістю, зокрема, ОСОБА_3 розпочав конфлікт з працівником даної установи ОСОБА_6 , та перебуваючи в службовому кабінеті начальника даної установи ОСОБА_9 , в його присутності, почав грубою нецензурною лайкою виражатись в сторону потерпілого ОСОБА_6 , після чого наніс останньому один удар кулаком правої руки в обличчя з лівої сторони, тим самим спричинив потерпілому травму у вигляді підорбітального крововиливу зліва та закритого перелому кісток носа, що відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину не визнав та пояснив, що з керівництвом Управління Державного агентства рибного господарства Львівської області в нього існують не дуже приязні стосунки. 27.03.2018 він прибув у Управління з`ясувати ситуацію, пов`язану з його працівником. Він написав заяву, яку інспектор ОСОБА_6 не хотів реєструвати, тому він разом з потерпілим зайшли в кабінет до керівника ОСОБА_9 для отримання резолюції. Заперечив існування конфлікту, як словесного, так і застосування фізичної сили до потерпілого. Просить виправдати його повністю, оскільки хуліганські дії не вчиняв, потерпілого не вдаряв, вважає, що потерпілий та свідки його оговорюють.
Не дивлячись на невизнання обвинуваченим винуватості у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, винуватість ОСОБА_3 повністю підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів:
- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні показав, що працював в Управлінні Державного агентства рибного господарства Львівської області на посаді старшого інспектора. 27.03.2018 близько 11:00 год. в кабінеті його керівника ОСОБА_3 вдарив його кулаком по обличчю, чим наніс тілесні ушкодження у виді підорбітального крововиливу зліва та закритого перелому кісток носа. Показав, що відразу звернувся за медичною допомогою в травмпункт, де йому проведено рентген обстеження, він консультований нейрохірургом, травматологом, скерований в поліклініку;
- показаннями свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні показав, що працював начальником Управлінні Державного агентства рибного господарства Львівської області. В березні 2018 року ОСОБА_3 прийшов в його кабінеті, де в його присутності наніс удар кулаком в обличчя інспектора ОСОБА_6 ;
- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні показала, що працює в Управлінні, 27.03.2018 почула крики з кабінету керівника, відразу з кабінету вийшов ОСОБА_6 та тримався рукою за обличчя, бачила кров. Показала, що робота управління була зірвана, оскільки внаслідок дій ОСОБА_3 збори в Управлінні розпочались невчасно, із запізненням;
- показаннями свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні показав, що 27.03.2018 бачив в коридорі Управління потерпілого з тілесними пошкодженнями. Крім того, показав, що ОСОБА_3 неодноразово поводив себе агресивно;
- показаннями свідка ОСОБА_12 , який в судовому засіданні показав, що 27.03.2018 заплановані в Управлінні збори не почались вчасно. Показав, що 27.03.2018 він бачив потерпілого ОСОБА_6 , який йшов на вулицю того ж дня в період часу з 11 год. до 12 год., в потерпілого свідок не бачив жодних тілесних ушкоджень.
Крім показань допитаних учасників кримінального провадження у судовому засіданні досліджені докази:
- з висновку експерта №1340/18 від 26.04.2018 вбачається, що за даними медичних документів у гр. ОСОБА_6 була травма у вигляді підорбітального крововиливу зліва та закритого перелому кісток носа, яка утворилась в результаті дії тупого предмету сферичної форми, можливо рукою, стисненою в кулак. Вони могла утворитись 27 березня 2018 року, не була небезпечною для життя на момент заподіяння та відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Судово-медичних даних про те, що тілесні ушкодження ОСОБА_6 отримав при самовільному падівнні на площину, нема. (а.с.47);
- показаннями експерта ОСОБА_13 , яка в судовому засіданні підтримала наданий нею висновок про характер, локалізацію тілесних ушкоджень потерпілого;
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.03.2018 (а.с.51);
- довідкою Управління Державного агентства рибного господарства Львівської області від 26.04.2018, з якої вбачається, що в наслідок хуліганських дій 27.03.2018 зірвано графік роботи управління в період з 11:00 год. до 12:30 год. (а.с.52)
- з довідки міського травматологічного пункту №2 вбачається, що ОСОБА_6 прибув на прийом 27.03.2018 о 11:20, з приводу підорбітальної гематоми зліва, закритий перелом кісток носа (а.с.53)
Крім того, судом досліджено витяг із ЄРДР по даному кримінальному провадженні від 28.03.2018 (а.с.49-50).
Проаналізувавши вищенаведені докази, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні та оцінивши їх, суд вважає, що вони є належними, достовірним і допустимими, а також взаємодоповнюючими та, при їх системному аналізі, достатніми для вирішення кримінального провадження.
Аналіз вищенаведених доказів в достатній мірі дає суду підстави вважати їх такими, що підтверджують вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 умисного грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю, спричинення потерпілому ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я. Ці дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 296 КК України.
Показання обвинуваченого про те, що він невинуватий в інкримінованому кримінальному правопорушенні і жодних тілесних ушкоджень потерпілому не спричиняв, суд розцінює як намагання завадити встановленню істини по справі, уникнути покарання за умисний злочин. Такі показання обвинуваченого повністю спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , допитаних у судовому засіданні, які узгоджуються між собою і на підставі яких суд встановив обставини подій та має можливість надати їм належну правову оцінку.

Показання потерпілого та свідків дані під присягою, за своїм змістом істинні, отримані в судовому засіданні у відповідності до вимог КПК України, узгоджуються між собою та з письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні і відповідають фактичним обставинам справи, є допустимими доказами згідно з іншими правилами допустимості доказів. Недостовірність показань потерпілого та свідків в процесі судового розгляду встановлена не була, підстав оговорювати обвинуваченого у допитаних судом потерпілого та свідків чи наявності неприязних стосунків між ними судом не встановлено, а позиція ОСОБА_3 про намагання потерпілого і свідків в такий спосіб приборкати його як громадського діяча є такою, що не заслуговує на увагу суду.

Суд вважає, що тілесні ушкодження у виді підорбітального крововиливу зліва, закритий перелом кісток носа у потерпілого утворились лише при механізмі, зазначеному потерпілим ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_9 , тобто при нанесенні одного удару кулаком правої руки в обличчя з лівох сторони, що можливо лише при умисних діях.
Аналізуючи показання ОСОБА_3 суд розцінює як усталену модель захисту від пред`явленого обвинувачення і бажання обвинуваченого уникнути притягнення до кримінальної відповідальності із усіма негативними наслідками, пов`язаними з даним фактом.
Відповідно до ст.22 КПК України судом були створені всі умови для реалізації принципу змагальності сторін в судовому засіданні, які передбачають самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України; рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів.

Сторони кримінального провадження під час судового слідства у відповідності до ст.96 КПК України реалізували свої права стосовно з`ясування достовірності показань свідків.

Суд відхиляє твердження сторони захисту про недопустимість доказів.

Показання свідка ОСОБА_12 , який вказав, що 27.03.2018 не бачив на потерпілому жодних тілесних ушкоджень не беруться судом до уваги, оскільки цей свідок не спілкувався з потерпілим, за фахом не є медиком, не проводив огляд потерпілого на предмет встановлення тілесних ушкоджень, а тому такі свідчення не мають доказового значення для вирішення даної справи.

При призначенні покарання суд керується наступним.
Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно з ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу винного, який не судимий, працює, одружений, має неповнолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання та відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання.
З висновку досудової доповіді відносно ОСОБА_3 вбачається, що результати оцінки показали середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, виправлення ОСОБА_3 можливо без ізоляції від суспільства.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.296 КК України у виді штрафу як основного покарання у мінімальному розмірі, передбаченому вказаним законом. При цьому, обговорюючи питання щодо забезпечення досягнення такої цілі покарання, як виправлення обвинуваченого та індивідуальної превенції, суд вважає, що таке покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім і буде відповідати принципу Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод пропорційності обмеження прав людини і легітимної мети покарання, а також принципу невідворотності покарання.
Процесуальних витрат у справі немає, цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1