Справа № 466/6105/18 Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/576/18 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні спільне клопотання адміністрації державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноводськ Республіки Туркменістан, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7 ,

за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 05 вересня 2018 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 15 травня 2017 року ОСОБА_8 засуджений за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України на чотири роки три місяці позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 12 жовтня 2017 року на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано термін попереднього ув`язнення з 11 березня 2016 року по 24 листопада 2016 року за вироком Галицького районного суду м. Львова від 17 червня 2016 року, день затримання 22 жовтня 2015 року, а також період з 15 лютого 2017 року до 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Адміністрація державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» та спостережна комісія Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради звернулися до Шевченківського районного суду м. Львова з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 , покликаючись на те, що засуджений фактично відбув 2/3 строку покарання, встановлений порядок відбування покарання не порушував, двічі заохочувався.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 05 вересня 2018 року відмовлено в задоволенні спільного клопотання адміністрації державної установи «Личаківська виправна колонія № 30» та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 .
На ухвалу суду засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить застосувати щодо нього положення ст. 81 КК України та звільнити його умовно-достроково від відбування призначеного покарання. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: суд розглянув клопотання про його умовно-дострокове звільнення однобічно, упереджено та безпідставно, невмотивовано відмовив у задоволенні клопотання, оскільки він має два заохочення та не порушував режиму утримання.
Прокурор ОСОБА_7 вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, дослідивши матеріали подання, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно з ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду. При цьому воно можливе лише у випадку доведення засудженим свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці та з врахуванням особи засудженого, його поведінки за весь час відбуття покарання, обставин та наслідків вчиненого злочину.
Відмовляючи в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від покарання, суд першої інстанції врахував особу засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання, тяжкість вчиненого злочину й дійшов правильного висновку про недоведеність виправлення засудженого та відсутність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Колегія суддів не бере до уваги доводи ОСОБА_8 про однобічність,упередженість судового розгляду та невмотивованість судового рішення, оскільки, як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції заслухав засудженого, представника виправної установи, думку прокурора, ретельно дослідив усі обставини та матеріали особової справи ОСОБА_8 й на підставі усіх об`єктивно з`ясованих обставин та їх оцінки в сукупності дійшов правильних висновків, які виклав у судовому рішенні й з якими погоджується колегія суддів.

Доводи апелянта про те, що він позитивно характеризується, на думку колегії суддів, не є достатнім підтвердженням сумлінної поведінки та виправлення засудженого.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою й підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_8 немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 05 вересня 2018 року про відмову в задоволенні спільного клопотання адміністрації державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_9 ОСОБА_3 .