ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/588/18 Справа № 171/2207/15-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі, апеляційну скаргу прокурора Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області 15.08.2018 року, у кримінальному провадженні №0000833 від 27.07.2015 року, кримінальному провадженні №0000986 від 31.08.2015 року, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Апостолове Апостолівського району Дніпропетровської області, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який народився м. Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області, працюючого ПП ОСОБА_9 , проживаючого АДРЕСА_2

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України
за участю:
прокурора ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_8
захисника
(в режимі відеоконференції ) ОСОБА_11

В С Т А Н О В И В:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 щодо звільнення від кримінальної відповідальності.
Звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст.128 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Закрито кримінальне провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000833 від 27.07.2015 року.
Звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Закрито кримінальне провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000 986 від 31.08.2015 року.
Цивільний позов ОСОБА_8 залишено без розгляду.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що в даному випадку не встановлено обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності, передбачених ч.ч.2, 3 ст.49 КК України, оскільки в матеріалах провадження відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що обвинувачені ухилялися від слідства або суду чи вчинили новий злочин в період часу з 08.07.2018 року по 15.08.2018 року. На даний час сплинув передбачений п.1 ч.1 ст.49 КК України строк притягнення обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності, у скоєнні злочину, передбаченого ст. 128 КК України та ч.1 ст.125 КК України, оскільки події кримінальних правопорушень мали місце 08.07.2015 року, тому є необхідним звільнити останніх від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд в суд першої інстанції .
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом допущено неповноту судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки при ухваленні судового рішення судом не було перевірено чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачуються особи, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення, чи винні особи у вчиненні даного кримінального правопорушення, чи підлягають вони покаранню.
Позиція учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник в судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, тому, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, розгляд апеляційної скарги відбувся за їх відсутності.
Мотиви апеляційного суду
Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як видно, із ухвали суду першої інстанції, суд у порушення вимог ч. 2 ст. 372 КПК України не виклав обставини із посиланням на докази, а лише вказав час та склад кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Пунктом 2 частини 1 статті 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності .
Відповідно до вимог ст. 49 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судамиУкраїни законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті.
При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України.
Ухвала судді, винесена в порядку, передбаченому статтею 372 КПК України, має бути законною, обґрунтованою і вмотивованою.
Зокрема, приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого від кримінального провадження, суд в ухвалі має зазначити: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Так, в ухвалі суду першої інстанції зазначено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні 08.07.2015р. злочину, передбаченого ст. 128 КК України. Потерпілим є ОСОБА_8
ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні 08.07.2015р. злочину, передбаченого ст. 125 КК України. Потерпілим є ОСОБА_7
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні злочинів, які, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Суд, приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, всупереч вимогам закону, у своєму рішенні навів лише пред`явлене органом досудового розслідування обвинувачення, не надавши висновків про те, що діяння обвинувачених дійсно мало місце, містять склад злочинів, та жодних доказів на підтвердження встановлення вказаних обставин.
Зазначені порушення, відповідно до ст. 412 КПК України, є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду прийняти законне та обґрунтоване судове рішення.
За змістом п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування судового рішення.
Колегія суддів позбавлена можливість прийняти кінцеве рішення у справі, оскільки прокурор ставить вимогу про призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, щодо застосування загальних засад кримінального провадження у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, колегія суддів при призначенні нового судового розгляду цього кримінального провадження, дійшла висновку про необхідність застосування загальних засад кримінального провадження, зокрема, такої, як законність.
Враховуючи наведене, ухвала суду не може вважатися законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції у відповідності до ст. 415 КПК України, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись, ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області 15.08.2018 року стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду вступає в законну силу негайно та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4