Провадження № 1-кп/344/894/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Івано-Франківськ, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, не працюючої, з середньою спеціальною освітою, одруженої, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинила привласнення чужого майна, яке було їй ввірене, за наступних обставин.

Наказом №535/MЗ105 к від 08.12.2017 року ОСОБА_4 призначено на посаду касира торгівельного залу магазину № 105 «Сільпо» ТОВ «Сільпо-ФУД», що знаходиться по вул. Дністровська, 3 в м. Івано-Франківськ, і того ж дня з нею укладено договір, відповідно до якого вона бере на себе повну матеріальну відповідальність за довірені їй адміністрацією грошові і матеріальні цінності.

В своїй діяльності касир торговельного залу керується посадовою інструкцією, затвердженою 05.02.2018 року директором ТОВ «Сільно-Фуд» ОСОБА_5 , з якою ОСОБА_4 ознайомилася 08.02.2018 року. Відповідно до положень:

- пункту 2.1.1. посадової інструкції касир торговельного залу виконує операції з прийому, обліку, видачі і збереження грошових цінностей у відповідності із Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та «Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні»;

- пункту 2.1.2 вживає необхідні заходи для збереження товарно-матеріальних цінностей, інвентарю, обладнання розхідних матеріалів, тощо, наданих йому для роботи, використовує їх за призначенням, згідно з вимогами відповідних інструкцій; здійснює облік грошових знаків у порядок і строки встановлені законодавством та діючими у Товаристві Інструкціями;

- пункту 2.1.6 вживає необхідні заходи для збереження доручених йому грошових цінностей. Приймає всі необхідні міри з попередження крадіжок та інших порушень в роботі.

В період роботи на посаді касира торговельного залу в магазині Сільпо № 105, що знаходиться по вул. Дністровська, 3 в м. Івано-Франківськ, в ОСОБА_4 виник умисел на привласнення грошових коштів, які належать ТOB «Сільпо-ФУД», отриманих за рахунок реалізації товарно-матеріальних цінностей.

Так, 10 жовтня 2018 року, реалізовуючи свій умисел, спрямований на привласнення грошових коштів, які були їй ввірені, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи умови договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність та пункту 2.1.1. Посадової інструкції касира торговельного залу ТОВ «Сільпо-ФУД», отримуючи від покупців грошові кошти за товар, не обліковувала їх в касі, шляхом проведення корекцій по відміні реалізації товару в чеку. В подальшому, ОСОБА_6 реалізований товар, за який покупці надавали грошові кошти не відображала в чеку, а ввірені їй кошти, які отримувала від покупців привласнила.

В результаті неправомірних дій ОСОБА_6 заволоділа грошовими коштами на загальну суму 1500грн., які мали надійти в касу ТОВ «Сільпо-ФУД», чим завдала ТОВ «Сільпо-ФУД» матеріальні збитки.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину беззастережно визнала в повному обсязі, підтвердила обставини вчиненого злочину відповідно до викладеного вище, у вчиненому щиро розкаялась, добровільно відшкодувала завданий збиток шляхом повернення грошових коштів та просила її суворо не карати.

Представник потерпілого ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, попередньо подав письмову заяву, в якій зазначив, що цивільний позов заявляти не буде, матеріальні збитки відшкодовані в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі, а щодо призначення покарання обвинуваченій просив її суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів у даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 191 КК України як привласнення чужого майна, яке було їй ввірене.

Призначаючи покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винної, її молодий вік та майновий стан, те, що вона за місцем проживання характеризується позитивно, одружена, вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше не судима, на даний час офіційно не працює, на обліках ОНД та ОПНЛ № 3 не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, а також позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченій покарання у межах санкції ч. 1 ст. 191 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, письмово викладену позицію представника потерпілого, який просив обвинувачену суворо не карати, а також думку обвинуваченої, яка погодилась із запропонованим прокурором покаранням, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства та вважає, що їй слід призначити основне покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 191 КК України без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для її виправлення та запобігання вчиненню злочинів як нею, так і іншими особами.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальних витрат немає.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Речовий доказ: цифровий носій (диск) «DVD-R» із записами з камер внутрішнього відеоспостереження магазину «Сільпо № 105» за 10.10.2018 року зберігати в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.

Копію вироку вручити обвинуваченій та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1