№ 1-кп/760/ 487/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР за № 0008288 від 19.07.2017 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Горлівка , Донецької області, громадянина України,

освіта середня, не одруженого, не працює, без реєстрації та постійного

місця проживання на Україні , раніше судимого :

- 07.10.1997 р. Краматорським міським судом Донецької області за

ст. 140 ч. 3 КК України на 4 роки позбавлення волі ;

- 14.06.2004 Краматорським міським судом Донецької області за

ст.115 ч. 1 ,296 ч. 4 КК України на 11 років позбавлення волі;

звільнився з місць позбавлення волі у 2015 році;

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

потерпілого - ОСОБА_7

в с т а н о в и в :

19.07.2017 р. біля 00 г.10 хв., обвинувачений ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на площі Вокзальній,1 в м. Києві , поруч з приміщенням Центрального вокзалу станції Київ-Пасажирський,побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , який сидів неподалік магазину «Продукти».

В цей час у обвинуваченого ОСОБА_5 виник злочинний умисел на повторне відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій намір, діючи з корисливих спонукань , обвинувачений ОСОБА_5 наблизився до потерпілого ОСОБА_7 та своїми руками став перевіряти вміст кишень останнього , хоча потерпілий заперечував проти незаконних дій ОСОБА_5 .

Однак обвинувачений ОСОБА_5 , незважаючи на слова потерпілого , витягнув з кишені одягу останнього мобільний телефон «Нокіа 215», вартістю 500 грн. в силіконовому чохлі, вартістю 60 гривень та в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» , вартістю 50 гривень на рахунку якої знаходилось 30 гривень.

Після чого , утримуючи при собі відкрито викрадене майно обвинувачений ОСОБА_5 залишив місце вчинення злочину та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 640 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні не визнав себе винним у заволодінні майном потерпілого .

Пояснив, що 19.07.2017 р. у вечірній час знаходився на залізничному вокзалі ,щоб провести свою дружину. Після чого підійшов до магазину ,що розташований поруч з вокзалом, де помітив раніше незнайомого йому потерпілого ОСОБА_7 , який пив пиво і перебував разом з іншими особами. Він попрохав у потерпілого дати йому мобільний телефон , щоб зателефонувати дружині , на що потерпілий поставив умову надати йому якісь кошти за це, що він і зробив надавши йому 20 гривень.

Коли отримав від нього телефон , то відійшов в сторону метрів на 15 ,щоб здійснити дзвінок . Потім несподівано для нього в його сторону підійшли охоронці,які повалили його на землю , а після того як прибули працівники поліції , мобільний телефон підклали йому у його кишеню . Обвинувачений стверджував ,що злочину не вчиняв і потерпілий його обмовляє , а доказів його вини не зібрано. Навпаки, працівники поліції вимагали від нього кошти за те, щоб відпустити його ,оскільки бачили що при ньому знаходилась банківська картка,а потім коли він відмовився, то застосували до нього фізичну силу. Обвинувачений просив суд його виправдати .

Недивлячись на невизнання обвинуваченим своєї вини , суд приходить до висновку ,що його винність знайшла своє підтвердження зібраними по справі доказами.

Потерпілий ОСОБА_7 в суді пояснив , що 19.07.2017 р. у вечірній час перебував на залізничному вокзалі в м. Києві , бо приїхав влаштовуватись на роботу ,але не зустрівся з роботодавцем і тому залишився на вокзалі. Він пішов до магазину «Продукти» ,де придбав шаурму і сів поїсти , спиртних напоїв не вживав , в цей час до нього підійшов раніше незнайомий йому ОСОБА_5 .

Обвинувачений нічого не говорячи , став обшукувати кишені його одягу , знайшов мобільний телефон «Нокіа» та забрав собі. Він став вимагати від нього повернення його майна, однак ОСОБА_5 не реагував і став залишати місце. Тоді він став кричати на допомогу і працівники поліції, як походили повз затримали ОСОБА_5 , який намагався телефон викинути.

В подальшому викрадене майно було йому повернуто і матеріальних претензій до потерпілого не має , в частині призначення покарання останньому покладається на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_8 в суді пояснив , що є працівником поліції і 19.07.2017 року знаходився на службі по охороні громадського порядку в районі залізничного вокзалу ст. Київ пасажирський. Перебуваючи разом з напарниками в районі 1-ої колії вокзалу , почули крики людини, що її грабують. Підійшовши ближче виявили потерпілого ОСОБА_7 ,який сказав, що у нього був викрадений мобільний телефон і показав на чоловіка, який видалявся в сторону вокзалу як на особу ,яка це зробила. Ними був затриманий чоловік, який представився як ОСОБА_5 і той видав мобільний телефон, викрадений у потерпілого.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 19.07.2017 була оглянута ділянка місцевості ,що розташована навпроти входу до магазину «Продукти» неподалік від входу до центрального залізничного вокзалу , де знаходився ОСОБА_5 і який добровільно видав мобільний телефон «Нокіа 215» в корпусі зеленого кольору ,з силіконовим чохлом чорного кольору . (а.п. 73-77 ).

Із протоколу огляду предметів від 20.07.2017 вбачається, що був оглянутий мобільний телефон «Нокіа 215» , сім карта та чохол , які були вилучені під час огляду місця події від 19.07.2017 р. (а.п. 91-94).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 19.07.2017 встановлено ,що потерпілим ОСОБА_7 серед пред`явлених йому 4 осіб був впізнаний ОСОБА_5 як особа , яка вчинила відкрите викрадення його майна. (а.п. 83-87).

Аналіз наведених доказів приводить суд до висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні умисних дій, що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) , вчиненого повторно.

Його дії суд кваліфікує за ст. 186 ч. 2 КК України.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене.

Суд не знаходить підстав для сумніву в правдивості показань потерпілого ОСОБА_7 ,його показання були послідовними як з моменту подачі ним заяви про злочин (а.п. 71), в період впізнання ним обвинуваченого , так і в суді, вони узгоджуються з іншими доказами ,які були досліджені в суді. Судом не встановлено обставин,які б свідчили про ,те що потерпілий оговорює обвинуваченого.

Також не знайшли підтвердження в суді показання обвинуваченого ОСОБА_5 про здійснення на нього в ході досудового розслідування тиску та незаконних методів зі сторони працівників поліції. В ході досудового розгляду скарг на незаконні дії працівників поліції ним не подавались ,що також підтвердив в суді слідчий ,який проводив досудове розслідування (а.п. 210) , а окрім того відповідно до протоколу затриманого при ньому були відсутні будь-які речі . Наявність чи відсутність банківської картки при собі у обвинуваченого не свідчить про його невинуватість і не підтверджує його версію про вимагання у нього грошових коштів працівниками поліції та передачі їм потерпілому будь-якої суми грошей за користування телефоном . (а.п.79)

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину - відповідно до ст. 12 КК України він вчинив тяжкий злочин , особу обвинуваченого ,раніше судимого , не зайнятого суспільно-корисною працею і вважає , що він заслуговує на покарання у виді позбавлення волі , оскільки його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства .

Суд враховує обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого стан його здоров`я (а.п. 175).

Обставинами , що обтяжують покарання обвинуваченого судом визнається рецидив злочину та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння .

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:

Визнати ОСОБА_5 винуватим за ст. 186 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком чинності залишити без змін у виді тримання під вартою.

Строк покарання рахувати з 19 липня 2017 року до моменту набрання вироком чинності з врахуванням вимог ст.72 ч.5 КК України ,що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Речові докази мобільний телефон марки «Нокіа 215 » силіконовий чохол ,сім-карту залишити в розпорядженні потерпілого .(а.п. 95); документи на ім`я ОСОБА_5 повернути власнику.(а.п. 122).

Вирок може бути оскаржений до Київського Апеляційного суду через районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку .

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору .

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження ,який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя :