Справа № 212/1389/18
У Х В А Л А

12 листопада 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою від 09.11.2018р. суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , згідно розпорядженням №121 від 07 листопада 2018 року «Щодо повторного автоматизованого розподілу справи», в зв`язку з закінченням повноважень, щодо здійснення правосуддя суддею ОСОБА_6 , відповідно до вимог пункту 19 розділу 8 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України №17 від 02.03.2018 року, прийняв до свого провадження вищезазначене кримінальне провадження.
Судом встановлено, що строк дії запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ухвали судді Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу ОСОБА_6 від 20.08.2018р. закінчується 18 листопада 2018 року включно.
У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, посилаючись на те, що він обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, розгляд справи після зміни складу суду проводиться з моменту визначення порядку дослідження доказів у кримінальному провадженні, - попереду головні стадії кримінального процесу (необхідно дослідити письмові докази по справі, допитати обвинуваченого, представника потерпілої сторони), тому є підстави вважати, що останній перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду, крім того злочини, були скоєні в період відбування покарання з іспитовим строком, а тому ризики, передбачені ст. 177 КПК України, існують.
Обвинувачений ОСОБА_4 просив змінити запобіжний захід на більш м`який, домашній арешт, посилаючись на безпідставність утримання його під вартою, враховуючи, що він має сім`ю, його цивільна дружина вагітна, а тому переховуватись від суду він наміру не має.
Захисник ОСОБА_5 , підтримав думку підзахисного.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Так, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимст.177 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, втому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Розглядаючи питання доцільності продовження терміну тримання обвинуваченим під вартою, суд враховує, що ОСОБА_4 , вчинив тяжкі злочини, раніше судимий, злочини скоїв в період іспитового строку, перебуваючи під домашнім арештом, порушив раніше обрану міру запобіжного заходу домашній арешт, в зв`язку з чим був оголошений в розшук, тому є всі підстави вважати, що підсудний може переховуватись від суду. Крім того, оскільки злочини, які йому інкримінуються, вчинено обвинуваченим в період іспитового строку це саме по собі є суттєвим підтвердженням можливості скоєння ним інших кримінальних правопорушень.
Перевіряючи наявність ризиків та продовження їх існування, передбачених іншими нормами ст.177 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження, врахування особи обвинуваченого, який обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину та з урахуванням всіх зазначених вище критеріїв в сукупності, на даний час достатньо підстав вважати, що обвинувачений з огляду на його моральні якості може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити злочинну діяльність.
Продовжуючи дію обраного запобіжного заходу, суд враховував інтереси суспільства, які на думку суду, у даному випадку, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободою людини, незважаючи на існування презумпції невинуватості.
Отже, підстави для застосування більш м`якого запобіжного на теперішній час та на даній стадії кримінального процесу - відсутні. Врахувавши положення ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, всі обставини передбачені даною нормою закону, суд дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 слід продовжити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131,132,177,178,183,184,315 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України на шістдесят днів, до 11 січня 2019 року включно.
Строк дії ухвали визначити до 11 січня 2019 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1