Єдиний унікальний номер 725/6297/18
Номер провадження 1-кп/725/285/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2019 Першотравневий районний суд м.Чернівців
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001288, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого: останній раз: 11.09.2018 року Апеляційним судом Чернівецької області за ч.2 ст.190, ч.1 ст.122 КК України, із застосуванням ст.ст.70,71 КК України до двох років обмеження волі та штрафу у розмірі 1190 гривень, складеного вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23.10.2018 року,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення при наступних обставинах:
Так, 14.10.2018 року біля 01 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні сауни ПП «Юрсервіс» по вул. Череповецькій, 17 м.Чернівці, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, повторно, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з кишені жилетки, належної ОСОБА_5 , витягнув мобільний телефон марки «Huawei Y5II» моделі Huawei Cun-U29 ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 2739 грн. 00 коп.
Не маючи змоги реально розпорядитися викраденим мобільним телефоном, оскільки не залишав приміщення сауни та перебував поруч з іншими особами, з метою запобігання викриття його у вчиненні крадіжки з боку останніх, шляхом переховування сховав зазначений мобільний телефон в іншому приміщенні сауни для того, щоб у подальшому його викрасти та розпорядитися ним на власний розсуд.
Проте, ОСОБА_4 свій злочинний намір до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки після вчинення вищевказаних дій одразу ж був викритий працівниками правоохоронних органів.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю та суду пояснив, що дійсно при вказаних в обвинуваченні обставинах, у вказаному місці та у вказаний час він вчинив крадіжку. У вчиненому щиро кається.

Потерпілий у судовому засіданні зазначив, що претензій до обвинуваченого він не має.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що орган досудового розслідування правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, за кваліфікуючою ознакою: вчинена повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення: те, що злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, а також відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше судимий та вчинив новий злочин у період непогашеної судимості, по місцю проживання характеризується позитивно, його молодий вік

Суд також враховує, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся.

Наведену обставину суд, на підставі ст.66 КК України, визнає такою, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Статтею 17 Закону від 23 лютого 2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Виходячи з міжнародно-правових зобов`язань держави, положень ст. 8 Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі -Конвенція), дотримання принципу верховенства права є однією з умов демократичного суспільства.
Зокрема, п. 1 ст. 5 Конвенції зазначено: «Кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом».
У справі «Гарькавий проти України`Європейський суд з прав людини зазначив, що, коли йдеться про позбавлення свободи, надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Отже, неодмінна вимога полягає в тому, що умови, за яких має здійснюватися позбавлення свободи, мають бути чітко сформульовані в національному законі і що застосування самого цього закону має бути передбачуваним і відповідати в цьому відношенні нормі «законності», яку встановлює Конвенція.
Конституційний Суд України у рішенні від 02.11.2004 року зазначив, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненному злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, обставину, що пом`якшує покарання, та особу винного, зокрема його схильність до вчинення злочинів, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у межах санкції ст.185 ч.2 КК України.

Також, суд, приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка передбачає, що тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції, суд вважає, що ступінь небезпечності ОСОБА_4 , враховуючи його схильність до вчинення злочинів, для суспільства перевищує положення принципу поваги до особистої свободи, а тому суд не вбачає підстав для застосування ст. 69, 75 КК України.
Таку міру суд вважає необхідною не тільки для покарання ОСОБА_4 за вчинене протиправне діяння, а й для його виправлення.
Окрім того, призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд також враховує, що останнього вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 23.10.2018 року було засуджено за ч.2 ст. 190 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до 3 (трьох) років обмеження волі та штрафу у розмірі 1190 гривень. Покарання у виді штрафу ОСОБА_4 було виконано.
Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 484 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням покарання призначеного вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 23.10.2018 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Huawei Y5II» моделі Huawei Cun-U29 ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , які зберігаються у камері схову Чернівецького ВП повернути потерпілому ОСОБА_5 .
На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1