Справа № 760/76/19
Провадження № 1-кс/760/891/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: адвоката ОСОБА_3 (свідоцтво № 1822 від 04.11.2009р. про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера та договір про надання правової допомоги),

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода», на постанову від 14.12.2018р. детектива Національного бюро Другого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000959 від 03.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла зазначена скарга.

Подана скарга обґрунтована тим, що 21.12.2018р. на адресу ТОВ «Злагода» надійшла постанова від 14.12.2018р. детектива Національного бюро Другого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000959 від 03.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

На думку, адвоката ОСОБА_3 , прийняте детективом рішення про закриття кримінального провадження не ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, зокрема, детективом не було допитано в даному кримінальному провадженні потерпілу сторону ТОВ «Злагода» та ОСОБА_5 , за заявами яких були внесені відомості до ЄРДР, у зв`язку з чим вони були позбавлені можливості долучити до матеріалів кримінального провадження переконливі докази, які вказують на очевидні ознаки злочину та доводять винуватість посадових осіб прокуратури та поліції. Крім того, детективом в даному кримінальному провадженні не було здійснено всіх необхідних слідчих (розшукових) дії, які має значення для даного досудового розслідування. Тому, адвокат ОСОБА_3 просив скасувати постанову детектива від 14.12.2018р.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав подану скаргу, просив її задовольнити та скасувати оскаржувану постанову.

Детектив НАБ України ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, проте надіслав на адресу суду письмову заяву, в якій заперечував проти задоволення поданої скарги та просив розглядати її у його відсутність. Тому, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд у його відсутності.

Заслухавши пояснення адвоката, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000959 від 03.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, слідчий суддя вважає, що скарга адвоката підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

В ході судового розгляду скарги встановлено, що Національним антикорупційним бюро України здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000959 від 03.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Вказані відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 26.09.2018р., якою зобов`язано внести відомості про вчинення кримінального правопорушення, вказані у заяві директора ТОВ «Злагода» ОСОБА_5 від 03.09.2018р. за фактом зловживання службовим становищем, з метою отримання неправомірної вигоди службовими особами прокуратури Одеської області, внаслідок чого було спричинено тяжкі наслідки.

14.12.2018р. постановою детектива Національного бюро Другого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 було закрите кримінальне провадження № 0000959 від 03.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення

Вказана постанова мотивована детективом тим, що доводи заявника щодо неналежного стану досудового розслідування у ряді кримінальних проваджень, не знайшли свого підтвердження під час досудового розслідування, оскільки з оглянутих детективом матеріалів кримінальних проваджень встановлено факт проведення значної кількості слідчих (розшукових) дій як слідчими, так і процесуальним керівником, яким в порядку ст. 36 КПК України неодноразово надавалися вказівки органу досудового розслідування.

Крім того, детектив зазначив, що існування особистої думки в заявника щодо неналежного стану досудового розслідування не є доказом вчинення кримінального правопорушення прокурором Одеської області та керівником Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області, а будь-які фактичні дані, отриманні у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких можна встановити факт існування події кримінального правопорушення в ході досудового розслідування не здобуто.

Крім цього, детектив в постанові зазначає, що ОСОБА_5 викликалася на допит до Одеського територіального управління НАБ України, однак відмовилася надавати показання в якості свідка, оскільки вважає, що вона повинна мати у кримінальному провадженні процесуальний статус потерпілого, на що їй було запропоновано детективом звернутися із заявою про залучення її до провадження як потерпілого. Також, ОСОБА_5 як заявник, будь-яких речей і документів на підтвердження своєї заяви не надала.

Тому, детектив прийшов до висновку, що аналіз матеріалів кримінального провадження дозволяє стверджувати, що в ході досудового розслідування встановлено відсутність доказів існування події кримінального правопорушення, відомості щодо якого викладено директором ТОВ «Злагода» ОСОБА_5 в заяві від 03.09.2018р., у зв`язку з чим кримінальне провадження підлягає закриттю.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

В ході судового розгляду скарги, з метою з`ясування питання щодо дотримання детективом вимог законодавства про всебічне та повне дослідження всіх обставин, які підлягають доказуванню в даному провадженні, були досліджені матеріали кримінального провадження № 0000959 від 03.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, відповідно до яких, слідчий суддя прийшов до висновку, що доводи адвоката ОСОБА_3 щодо неповноти проведеного досудового розслідування, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду скарги.

Так, слідчим суддею встановлено, що під час проведення досудового розслідування детективом не було навіть допитано в якості потерпілого директора ТОВ «Злагода» ОСОБА_5 , за заявою якої 03.10.2018р. були внесенні відомості до ЄРДР за ч. 2 ст. 364 КК України.

Той факт, що 30.10.2018р. ОСОБА_5 , викликалася детективом НАБ України на допит в якості свідка в кримінальному провадженні № 0000959 від 03.10.2018р., суперечить вимогам КПК України, оскільки відповідно до ст. 55 КПК України фізична чи юридична особа набуває статусу потерпілого у кримінальному провадженні автоматично за наявності умов завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди та поданням заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Аналізуючи вказані норми, слідчий суддя вважає, що директор ТОВ «Злагода» ОСОБА_5 , станом на 30.10.2018р. (дату виклику її на допит в якості свідка) мала статус потерпілої особи. Однак, під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_5 не була допитана в якості потерпілої, крім того, детективом не були витребувані у неї документи для перевірки її пояснень, не було з`ясовано кому, в якому обсязі та чим конкретно була спричинена матеріальна шкода, а навпаки, після відмови останньої бути допитаної в якості свідка, детективом НАБ України ОСОБА_4 була винесена постанова від 26.11.2018р. про відмову у визнанні ОСОБА_5 та ТОВ «Злагода» потерпілими у кримінальному провадженні № 0000959 від 03.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

З наведених фактів, слідчий суддя приходить до висновку, що було порушено право як ТОВ «Злагода», так його директора ОСОБА_5 на захист своїх прав та законних інтересів у даному кримінальному провадженні, оскільки вони були позбавлені можливості їх обстоювати в цьому провадженні, а саме бути допитаними, приймати участь в інших слідчих діях, реалізовувати своє прав на збирання доказів, тощо.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що винесена детективом постанова від 14.12.2018р. про закриття кримінального провадження, ґрунтуються на неповному та поверхневому досудовому розслідуванні, та не відповідає завданням та засадам кримінального провадження, передбаченим ст.ст. 2, 9 КПК України, а також практиці Європейського суду з прав людини стосовно проведення ефективного розслідування, оскільки вказана постанова не містить аналізу доводів заявників, опису заходів, які вживались детективом для їх перевірки, що свідчить про порушення детективом вимог КПК України щодо всебічного та повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, що призвело у подальшому до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

За таких обставин, скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах ТОВ «Злагода» підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 9, 40, 84, 91, 110, 223, 284, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» задовольнити.

Постанову від 14.12.2018р. детектива Національного бюро Другого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000959 від 03.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1