Справа № 155/1466/17
Провадження № 1-кс/160/113/18
У Х В А Л А

19 листопада 2018 року смт. Локачі

Слідчий суддя Локачинського районного суду - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,
скаржника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Горохівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 28.12.2017 року про закриття кримінального провадження №0000308,
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_3 звернулась до суду із скаргою на постанову слідчого СВ Горохівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження.
Згідно з ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 23 серпня 2018 року вказана скарга направлена на розгляд Локачинського районного суду Волинської області та розподілена автоматизованою системою документообігу суду слідчому судді ОСОБА_5 .
У зв`язку із звільненням 25 вересня 2018 року судді ОСОБА_5 , в результаті повторного автоматизованого розподілу скаргу розподілено для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 , якою скарга прийнята до свого провадження.
Скаржник свою скаргу мотивує тим, що на розгляді Горохівського відділу поліції ГУНП України у Волинській області знаходилося кримінальне провадження № 0000308 від 31.07.2017 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Незважаючи на наявність сукупних доказів, 29.12.2017 року слідчим СВ Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 було безпідставно, повторно, винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000308, порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, а саме: за фактом нанесення їй легких тілесних ушкоджень сусідом ОСОБА_6 . При цьому слідчий не переконався у тому, що вона отримала вказані вище тілесні ушкодження іншим шляхом, окрім нанесення тілесних ушкоджень іншою особою. Слідчий взяв до уваги покази ОСОБА_6 , який категорично заперечував факт нанесення тілесних ушкоджень, хоча врахував, що між ними існують декілька років неприязні відносини та неодноразово виникають сварки та суперечки. Посилання в постанові слідчого на покази свідка ОСОБА_7 про те, що він чув на вулиці в дворі будинку АДРЕСА_1 як хтось голосно виражався нецензурними словами та він заспокоював ОСОБА_6 - є прямим підтвердженням протиправної поведінки ОСОБА_6 відносно неї в той день, коли останній наніс їй тілесні ушкодження. Посилання слідчої в постанові на те, що ОСОБА_7 ніяких криків, які б свідчили про нанесення ОСОБА_6 їй тілесних ушкоджень не чув і це стало підтвердженням показів ОСОБА_6 , є абсурдним твердженням і не є об`єктивним розслідуванням всіх у сукупності обставин справи.

Звертає увагу суду, що її заява є заявою приватного обвинувачення і невизнання своєї вини ОСОБА_6 не може бути підставою для закриття кримінального провадження відносно нього. Підтвердження конфлікту, який відбувався між нею та ОСОБА_6 , свідком ОСОБА_7 є підставою для відповідальності ОСОБА_6 в судовому порядку.

Вважає, що постанова про закриття кримінального провадження від 29.12.2017 року є безпідставною, винесена слідчим упереджено і без належної правової оцінки всіх в сукупності існуючих доказів у даному кримінальному провадженні.

Просить скасувати постанову слідчого Горохівського відділу поліції ГУНП України у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 29.12.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000308 від 31.07.2017 року і направити дане кримінальне провадження для організації належного розслідування в Горохівський відділ поліції ГУНП України у Волинській області за ч.2 ст.125 КК України.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримала із зазначених у ній підстав та уточнила її. Вказала, що отримала копію постанови слідчого Горохівського відділу поліції ГУНП України у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 28.12.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000308 від 31.07.2017 року - 03.01.2018 року. Просить її скасувати і направити дане кримінальне провадження для організації належного розслідування в Горохівський відділ поліції ГУНП України у Волинській області за ч.2 ст.125 КК України.

Слідчий у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду скарги. Будь-яких клопотань від нього не надходило. Його неявка не перешкоджає розгляду скарги.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження № 0000308, приходжу до наступного висновку.
Строк на оскарження постанови слідчого скаржником не пропущено, оскільки постанову про закриття кримінального провадження від 28.12.2017 року ОСОБА_3 отримала 03.01.2018 року, що підтверджується її підписом на постанові про закриття кримінального провадження, а до суду звернулась 10.01.2018 року, тобто, в межах 10-денного строку.
Згідно з ч.1 ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно, неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Пунктом 3 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Як слідує із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК України).
Згідно з ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності та покарання, тощо.
Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно з ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.
Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
При розгляді скарги встановлено, що Горохівським відділом поліції ГУНП України у Волинській області розслідувалось кримінальне провадження № 0000308 від 31.07.2017 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

26.08.2017 р. слідчим СВ Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 дане кримінальне провадження було закрито.

29 листопада 2017 року прокурором Горохівського відділу Володимир-Волинської прокуратури ОСОБА_8 вказану постанову було скасовано, а матеріали кримінального провадження - направлено для продовження досудового розслідування.

28.12.2017 р. слідчим СВ Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 дане кримінальне провадження було закрито знову, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.
Із постанови слідчого вбачається, що ОСОБА_6 категорично заперечував факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , хоча вказав, що між ними існують декілька років неприязні відносини та неодноразово виникають сварки та суперечки.

Посилання в постанові слідчого на покази свідка ОСОБА_7 , який чув як ОСОБА_6 нецензурно виражався в сторону ОСОБА_3 , є доказом конфлікту, про який вказує скаржник, а до твердження ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_6 не міг завдати тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , оскільки стояв на відстані біля 10 м від неї, потрібно відноситись критично, позаяк, з пояснення ОСОБА_7 слідує, що він не бачив початку конфлікту, а вийшов з гаража лише після того як почув крики.

Слідчим також допитано як свідків ОСОБА_9 , яка є матір`ю ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які стверджували, що ОСОБА_6 не наносив ОСОБА_3 будь-яких тілесних ушкоджень.

Інших відомостей, які б підтверджували спрямованість умислу ОСОБА_6 на заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, слідчим здобуто не було.
Однак, ОСОБА_3 стверджує, що ОСОБА_6 наніс їй не менше трьох ударів руками та ногами в різні частини тіла: голову, плече та ногу.
Разом з тим, досудовим слідством не взято до уваги висновок експерта №86 від 02.08.2017 року, в підсумках якого зазначається, що синці на тілі ОСОБА_3 виникли внаслідок дії тупих предметів, з обмеженою по площі контактуючою поверхнею. Допускається виникнення таких ушкоджень внаслідок дії рук, ніг або інших їм подібних предметів. Ступінь організації ушкоджень, дає підставу вважати, що вони заподіяні приблизно за 3 доби до проведення експертизи, тобто, ймовірно в час, зазначений скаржником. Виходячи із кількості ушкоджень, потерпілій було заподіяно не менше 5-ти травмуючих дій. Виникнення виявлених ушкоджень, зважаючи на їх локалізацію та кількість, внаслідок будь-якого падіння потерпілої з висоти власного зросту, виключається.
Таким чином, з огляду на вищенаведене, приходжу до висновку, що обставини, які встановлені в ході досудового розслідування, та які стали підставою для винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження від 28.12.2017 року, є суперечливими, слідчим під час проведення досудового розслідування у повній мірі не перевірено всіх обставин та не надано належної оцінки доказам в їх сукупності.
Зокрема, слідчим не з`ясовано обставини спричинення та механізм виникнення у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, не проведено одночасні допити ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , а також слідчі експерименти з метою відтворення подій та усунення розбіжностей.
Отже, при проведенні досудового слідства слідчий передчасно і необґрунтовано виніс постанову про закриття кримінального провадження, ним не вичерпано всі можливості здобуття доказів скоєння злочину, неповно досліджено та не надано належної правової оцінки всім доказам у кримінальному провадженні, у зв`язку із чим необґрунтовано закрито кримінальне провадження, а тому постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 91, 92, 306, 307 КПК України,
п о с т а н о в и л а:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження - задовольнити.
Постанову слідчого СВ Горохівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 28.12.2017 року про закриття кримінального провадження №0000308- скасувати.
Матеріали кримінального провадження №0000308 повернути Горохівському відділу поліції ГУНП у Волинській області для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя Локачинського районного суду ОСОБА_1