УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 31.10.2018 року, в рамках кримінального провадження №0000023 від 02.03.2018 року,

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31.10.2018 року, в рамках кримінального провадження №0000023 від 02.03.2018 року.

Своє клопотання заявник обґрунтовує тим, що 31.10.2018 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м.Києва було постановлено ухвалу, якою накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках Дніпропетровської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» (МФО 305653), а саме: № НОМЕР_1 (українська гривня) та № НОМЕР_2 (українська гривня).

Однак, на думку заявника, арешт на вищевказане майно було накладено необґрунтовано, з огляду на те, що обшуки в рамках даного кримінального провадження проводилися в грудні 2017 року, а досудове розслідування розпочате в березні 2018 року, що є грубим порушенням норм КПК України, а отримані до моменту внесення відомостей до ЄРДР докази є недопустимими. При цьому, ФОП « ОСОБА_3 » займається законною господарською діяльністю, що підтверджується відповідними документами, які долучені до клопотання. Діяльність ФОП « ОСОБА_3 » кожного року перевіряється ДФС, ніяких порушень в його діяльності не встановлено. Крім того, зазначає про те, що грошові кошти не мають жодного доказового значення у кримінальному провадженні №0000023, оскільки кошти надійшли ФОП « ОСОБА_3 » в 2018 році, а досудове розслідування здійснюється щодо ухилення певних підприємств від сплати податків у 2015 році. Водночас такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна грошових коштів ФОП « ОСОБА_3 » унеможливлює його господарську діяльність, проведення розрахунків, виплати заробітної плати. На підставі наведеного, арешт накладений на грошові кошти ФОП « ОСОБА_3 » підлягає скасуванню.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна підтримав, просив слідчого суддю задовольнити його у повному обсязі. Просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31.10.2018 року на грошові кошти, які знаходяться на рахунках Дніпропетровської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» (МФО 305653), а саме: № НОМЕР_1 (українська гривня) та № НОМЕР_2 (українська гривня), зі скасуванням усіх обмежень щодо цього майна.

Представник заявника адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання та позицію заявника ОСОБА_3 .

В судове засідання старший слідчий СУ ФР Офісу ВПП ДФС ОСОБА_5 , за клопотанням якого було накладено арешт на майно, в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений завчасно та належним чином. Додаткових пояснень, заяв та клопотання до суду не направляв. При цьому, на запит матеріали кримінального провадження №0000023 слідчому судді не надано.

Враховуючи передбачені ч.2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності слідчого.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, вислухавши думку заявника ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4 , дослідивши матеріали клопотання про накладення арешту на майно (справа №761/41084/18, провадження №1-кс/761/27794/2018) в 1-му томі, вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення,пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим управлінням ФР Офісу ВПП ДФС здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000023 від 02.03.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.2 ст.205 КК України, яке було виділене із кримінального провадження №0000148 02.03.2018 року, за фактом ухилення від сплати податків службовими особами ТОВ «Прометей Зерноторговая компанія» та за фактами створення ряду суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31.10.2018 року було задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках Дніпропетровської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» (МФО 305653), а саме: № НОМЕР_1 (українська гривня) та № НОМЕР_2 (українська гривня), що належать ФОП ОСОБА_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

При цьому, посилання слідчого на те, що ФОП « ОСОБА_3 » створено з метою прикриття незаконної діяльності, спрямованої на надання податкової вигоди підприємствам реального сектору економіки, у тому числі групі компаній «Прометей», не заслуговують на увагу, оскільки заявником в обґрунтування своїх доводів було надано докази про протилежне. Так, на підтвердження здійснення ФОП « ОСОБА_3 » законної господарської діяльності, яка у встановленому законом порядку перевірялася ДФС, а також дані щодо наявності у ФОП « ОСОБА_3 » відповідних основних засобів для виробництва, приміщень та найманих працівників заявником були надані відповідні документи.

Дослідженням матеріалів клопотання про накладення арешту на майно (справа №761/41084/18, провадження №1-кс/761/27794/2018), встановлено, що у розпорядження слідчого судді при вирішенні питання про накладення арешту на грошові кошти ФОП « ОСОБА_3 », які знаходяться на рахунках Дніпропетровської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» (МФО 305653), а саме: № НОМЕР_1 (українська гривня) та № НОМЕР_2 (українська гривня), такі відомості не надавались, а отже при прийнятті рішення 31.10.2018 року слідчому судді такі обставини відомі не були.

Слідчий на виклик суду не з`явився, додаткові докази чи документи, які б свідчили про те, що грошові кошти які знаходяться на рахунках Дніпропетровської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» (МФО 305653), а саме: № НОМЕР_1 (українська гривня) та № НОМЕР_2 (українська гривня), що належать ФОП ОСОБА_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), були набуті злочинним шляхом, в результаті вчинення кримінального правопорушення чи мають відношення до кримінального провадження №0000023, слідчому судді не надав.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий зобов`язаний довести необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна, актуальність цього питання, оскільки саме він був ініціатором питання про накладення арешту на майно.

Також, слідчий суддя звертає увагу й на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, грунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обгрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Крім того, заявником та його представником зазначено про те, що станом на день розгляду вказаного клопотання, жодних слідчих дій щодо ФОП « ОСОБА_3 » та його службових осіб не проводилось, відносно таких осіб не приймалось рішень щодо процесуального статусу, таким особам не повідомлено про підозру, що не було спростовано слідчим у судовому засіданні.

Також, слідчому судді не надано і доказів, які б свідчили про наявність незаконної кримінально-караної діяльності ФОП « ОСОБА_3 » та його службових осіб з іншими особами, чи щодо оголошення про підозру таким особам, здійснення будь-яких процесуальних дій тощо, що могло б свідчити про необхідність збереження арешту з метою конфіскації майна чи відшкодування завданої шкоди, спеціальної конфіскації.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСі" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108. п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Отже, жодних доказів, які б спростовували доводи клопотання заявника та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, до суду не надано, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні, є обґрунтованими.

А тому, аналіз наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів, свідчить про відсутність на даний час підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а також не доведеність факту використання грошових коштів, які знаходяться на рахунках Дніпропетровської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» (МФО 305653), а саме: № НОМЕР_1 (українська гривня) та № НОМЕР_2 (українська гривня), що належать ФОП ОСОБА_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), як доказу у кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Викладені обставини в сукупності свідчать про те, що ризики, що стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту грошових коштів, які знаходяться на рахунках Дніпропетровської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» (МФО 305653), а саме: № НОМЕР_1 (українська гривня) та № НОМЕР_2 (українська гривня), що належать ФОП ОСОБА_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), на час розгляду клопотання про скасування арешту майна відпали, що обґрунтовано матеріалами, доданими до клопотання, та заявником і його представником в судовому засіданні. Крім того, слідчому судді не наведено додаткових доводів в обґрунтування наявних ризиків, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ФОП ОСОБА_3 належним йому майном на підставі зазначених обставин, оскільки заявником доведено, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2018 року, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 31.10.2018 року, в рамках кримінального провадження №0000023 від 02.03.2018 року, підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст.170, 171, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 31.10.2018 року, в рамках кримінального провадження №0000023 від 02.03.2018 року задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 31.10.2018 року, в рамках кримінального провадження №0000023 від 02.03.2018 року, на грошові кошти, які знаходяться на рахунках Дніпропетровської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» (МФО 305653), а саме: № НОМЕР_1 (українська гривня) та № НОМЕР_2 (українська гривня), що належать ФОП ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 30 листопада 2018 року о 15 годині 55 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1