Провадження № 11-кп/4820/47/19
Справа № 682/252/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : на ухвалу Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2019 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розглядукримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з Збаразькою виправною колонією № 63 кримінальне провадження № 0000227 за апеляційними скаргами захисника адвоката ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 2 жовтня 2018 року про відмову у вжитті заходів для забезпечення схоронності житла, -

в с т а н о в и л а:

25 липня 2018 року ОСОБА_7 звернулась із заявою про вжиття заходів для забезпечення схоронності житла за адресою: АДРЕСА_1 . В її обґрунтування зазначила, що у квартирі, за вказаною адресою, зареєстрована та проживала до затримання.

Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 2 жовтня 2018 року відмовлено засудженій ОСОБА_7 в задоволенні клопотання про забезпечення схоронності житла за адресою: АДРЕСА_1 .

В своє обґрунтування суд зазначив, що ОСОБА_7 не є власником вказаної квартири, законних підстав для збереження за нею права користування вказаною квартирою, як за засудженою особою, на період перебування у місцях позбавлення волі немає. Квартира перейшла у спадок батьку засудженої, який недієздатним чи обмежено дієздатним не визнавався, а отже має право володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому житлом відповідно до ст. 383 ЦК України.

Непогоджуючись із ухвалою суду, захисник-адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою частково задовольнити клопотання ОСОБА_7 про забезпечення схоронності житла за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Славутський відділ Управління Державної міграційної служби у Хмельницькій області не приймати рішення про зняття з реєстрації ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 квартири АДРЕСА_2 .

Вважає, що право користування вищевказаною квартирою зберігається за ОСОБА_7 на протязі усього часу відбування покарання у виді позбавлення волі.

Зазначає, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належала діду, однак після смерті її батько не оформив своїх спадкових прав. Батько ОСОБА_10 є психічно хворий та поміщений до психіатричної лікарні у с. Яблунівка, неповнолітні діти, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 знаходяться у дитячому будинку у м. Хмельницькому. На даний час у квартирі ніхто не проживає, тому, відповідно до вказаного просить поставити заборону на прийняття спадщини на квартиру, оскільки діти і вона є співвласниками та будуть проживати у ній в майбутньому.

В змінах до апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 просить пункт третій прохальної частини апеляційної скарги викласти в такій редакції: «Зобов`язати Відділ з питань реєстрації Виконавчого комітету Славутської міської ради не приймати рішення про зняття з реєстрації ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 квартири АДРЕСА_2 ».

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, засуджену ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

Згідно ч. 2 ст. 378 КПК України якщо в обвинуваченого залишилися без нагляду житло чи інше майно, суд за клопотанням обвинуваченого зобов`язаний вжити через відповідні органи заходів для їх збереження.

Приписами з ч.ч.1, 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній, установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 317 Цивільного Кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Як встановлено апеляційним судом, 10 жовтня 2003 року ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_14 , після чого почала носити прізвище чоловіка ОСОБА_15 , що підтверджується даними копії актового запису про шлюб № 254 від 10.10.2003 року, складеного Славутським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

18 квітня 2005 року за ОСОБА_16 було зареєстровано право власності на 1/4частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується даними відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Інша частки даної квартири, кожному по частині належать ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 .

Тобто на даний час засуджена ОСОБА_7 є співвласником квартириза адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до даних копії паспорта серії НОМЕР_1 , виданого 16 червня 2008 року Славутським РВ УМВС України в Хмельницькій області остання зареєстрована за вищевказаною адресою: АДРЕСА_1 (т.1, а.п. 167).

З заявою про зняття її з реєстрації за вищевказаною адресою до уповноваженого органу не зверталась. Судові рішення про позбавлення її права власності на житло відсутні.

На даний час за вищевказаною адресою проживає батько засудженої ОСОБА_7 ОСОБА_10 , що підтверджується даними довідки Славутської міської ради від 22 січня 2019 року. Отже, житло не залишилось без нагляду.

За таких умов суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що підстави для зняття ОСОБА_7 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , передбачені ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року на період перебування її у місцях позбавлення волі, а отже і для застосування заходів схоронності житла - відсутні.

На підставі викладеного, 378 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Ухвалу Славутського міськрайоного суду Хмельницької області від 2 жовтня 2018 року в кримінальному провадженні № 0000227 про відмову у вжитті заходів для забезпечення схоронності житла залишити без змін, а апеляційні скарги захисника адвоката ОСОБА_9 та ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

На неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою, яка тримається під вартою в той самий строк з моменту отримання копії судового рішення.

Головуюча: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4