Справа № 183/2450/18
№ 1-кп/183/368/19

У Х В А Л А
11 лютого 2019 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, такого, що не має судимості, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 26 квітня 2018 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, підготовче судове засідання по якому було призначено на 02.05.2018 року, однак не було проведено в строк відповідно з вимогами ст. 314 КПК України у зв`язку із неодноразовою неявкою учасників судового провадження в судове засідання, та відсутністю у суду підтвердження їх належного повідомлення про дату та час судового засідання, та неодноразово було відкладено з цих підстав, тому підготовче судове засідання проведено лише 11 лютого 2019 року.
Прокурор вважає за необхідне призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, вважає, що підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не має. Зазначає, що експертиза про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням не проводилася, власником транспортного засобу є інша особа, яка допитана в якості свідка, а потерпілий володіє автомобілем на підставі довіреності.
Потерпілий ОСОБА_7 не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, та пояснив, що він керує транспортним засобом на підставі довіреності і не являється його власником, також зазначив, що злочином йому було спричинено шкоду, крім зазначеної в обвинувальному акті - зламано роздавальну коробку.
Представник потерпілого ОСОБА_6 залишив вирішення питання про призначення обвинувального акту до судового розгляду на розсуд суду.
Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти призначення провадження до розгляду.
Захисник ОСОБА_5 підтримала думку обвинуваченого щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду, зазначила, що розуміє, що в даному обвинувальному акті є проблеми, однак її позиція не може відрізнятися від позиції її підзахисного.
Вислухавши думку учасників судового провадження, перевіривши обвинувальний акт на відповідність вимогам КПК України, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, так як досудове слідство допустило істотні порушення вимог чинного законодавства України.
Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про розмір матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, тобто розмір заподіяних збитків від протиправних дій, оскільки розмір матеріальної шкоди впливає на правову кваліфікацію дій обвинуваченого, тому необхідно встановити дійсну вартість викраденого майна.
В обвинувальному акті відносно ОСОБА_3 зазначено, що кримінальним правопорушенням майнова шкода не заподіяна
Погодитись із зазначеним суд не може оскільки, відповідно до ППВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 визначено, що при вирішенні питання про те, чи були збитки реальними, необхідно виходити з положень п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, де зазначено, що такими збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, що вона зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Якщо транспортний засіб не зазнав ніяких пошкоджень унаслідок незаконного заволодіння, його технічний стан не погіршився і відновлення він не потребує або сума відповідних витрат менша від зазначеної у п. 3 примітки до ст. 289 КК України, така кваліфікуюча ознака, як заподіяння значної або великої шкоди, відсутня.
У разі пошкодження внаслідок дій винної особи окремих деталей, вузлів, агрегатів транспортного засобу розмір реальних збитків необхідно визначати виходячи з вартості запасних частин і відновлювального ремонту.
В обвинувальному акті зазначено (…підійшов до автомобіля марки «ВАЗ 2121», бежевого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , після чого зламавши центральний замок, встановлений на передній дверці даного автомобіля, відчинив водійські двері, сів за кермо, зламав замок запалення, запустив двигун…), також потерпілим ОСОБА_7 було зазначено, що у зв`язку з незаконними діями ОСОБА_3 у зв`язку з незаконним заволодінням транспортного засобу останнім в автомобілі, крім всього зазначеного, також було зламано роздавальну коробку. Однак зазначених відомостей обвинувальний акт не містить. Тобто, збитки потерпілому були завдані, однак виходячи з обвинувального акту встановити, які та на яку саме суму - неможливо.
Крім того, відповідно до ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Враховуючи те, що органами досудового розслідування все ж таки визначений потерпілий у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України ОСОБА_7 як видно з обвинувального акту, що і шкода останньому все ж таки завдана.
Згідно із п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.
З огляду на реєстр матеріалів досудового розслідування, п. 1 розділ IV, слідчий звертався до експерта з клопотанням про проведення дактилоскопічної експертизи, про що також свідчить зазначений в обвинувальному акті розмір витрат на проведення експертизи, однак, в порушення вимог п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт не містить відомостей про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Також, необхідно зазначити, що в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_3 незаконно заволодів транспортним засобом, який належить ОСОБА_7 , однак, обвинувальний акт на підтвердження зазначеного не містить посилань на правові, законні підстави знаходження даного транспортного засобу у ОСОБА_7 , який зазначив, що він не є власником даного транспортного засобу.
Обвинувальний акт також не містить інформації про те, що власником транспортного засобу є інша особа, яка була допитана на досудовому слідстві як свідок.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів і мопедів затвердженого постановою КМУ від 07.09.1998 року № 1388 (у редакції постанови КМУ від 23.12.2009 року № 1371) встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Цей Порядок є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС з метою здійснення контролю та відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.
Тому суд приходить до висновку, що вказані порушення чинного законодавства України, які не виявив прокурор при затвердженні обвинувального акта і при направленні справи до суду для розгляду судом, являються істотною перешкодою для призначення зазначеного кримінального провадження до судового розгляду, тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення викладених вище порушень чинного законодавства України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 314 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 289 КК України - повернути прокурору Новомосковської місцевої прокуратури у Дніпропетровській області як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1