11 квітня 2019 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з вищою освітою, одруженої, працюючої вчителем початкових класів ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої,
яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 358 ч. 2, ст. 358 ч. 3 КК України,
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що вона в період часу з листопада 2013 року по травень 2014 року, наприкінці кожного місяця вказаних періодів, діючи повторно окрім листопада 2013 року, будучи працівником юридичної особи вчителем початкових класів ІНФОРМАЦІЯ_2 , та не являючись службовою особою, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, перебуваючи на власному робочому місці, що по АДРЕСА_2 , з метою штучного збільшення кількості учнів Хмельницької ЗОШ І-ІІІ ступенів № 22 ім. О.Ольжича та недопущення відрахування учня, що насправді не навчався у її класі, в порушення вимог п. 21 Порядку організації харчування дітей у навчальних та оздоровчих закладах, затвердженого спільним наказом МОЗ України та МОН України № 242/329 від 01.06.2005 р., склала завідомо підроблені офіційні документи табелі харчування Хмельницької ЗОШ І-ІІІ ступенів № 22 ім. О.Ольжича учня 1-А класу, внісши в них неправдиві відомості про харчування ОСОБА_6 за листопад грудень 2013 року, січень травень 2014 року, що має юридичне значення для складання та формування звітності за видані у навчальному закладі порції їжі.
Окрім цього, ОСОБА_5 в період часу з 01.09.2013 р. по 31.05.2014 р., будучи працівником юридичної особи вчителем початкових класів ІНФОРМАЦІЯ_2 , та не являючись службовою особою, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, перебуваючи на власному робочому місці, що по АДРЕСА_2 , з метою використання під час звітування за проведену роботу наприкінці навчального року, для штучного збільшення кількості учнів Хмельницької ЗОШ І-ІІІ ступенів № 22 ім. О.Ольжича та недопущення відрахування учня, що насправді не навчався у її класі, діючи повторно, внесла в офіційний документ класний журнал 1-А класу Хмельницької ЗОШ І-ІІІ ступенів № 22 ім. О.Ольжича за 2013-2014 н.р., завідомо неправдиві відомості щодо відвідування та успішності ОСОБА_6 , бланк, форма та реквізити якого затверджені наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України № 423 від 10.05.2011 р. «Про затвердження єдиних зразків обов`язкової ділової документації у загальноосвітніх навчальних закладів усіх типів і форм власності», а правила ведення регламентовані Інструкцією з ведення ділової документації у загальноосвітніх навчальних закладах, затвердженої наказом Міністерства освіти і науки України № 240 від 23.06.2000 р., який посвідчує навчальні досягнення учнів і має юридичне значення для переведення учнів до наступного класу та отримання початкової загальної середньої освіти.
Також ОСОБА_5 в період часу з 01.09.2013 р. по 01.09.2014 р., точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, будучи працівником юридичної особи вчителем початкових класів ІНФОРМАЦІЯ_2 , та не являючись службовою особою, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, перебуваючи на власному робочому місці, що по АДРЕСА_2 , з метою штучного збільшення кількості учнів Хмельницької ЗОШ І-ІІІ ступенів № 22 ім. О.Ольжича та недопущення відрахування учня, що в дійсності не навчався у її класі, повторно склала завідомо підроблений офіційний документ особову справу учня ОСОБА_6 № С/650, правила ведення якої визначені Інструкцією з ведення ділової документації у загальноосвітніх навчальних закладах, затвердженої наказом Міністерства освіти і науки України № 240 від 23.06.2000 р., внісши до розділу VI «Результати навчальних досягнень учня (учениці)» неправдиві відомості про успішність учня ОСОБА_6 за вищевказаний період, посвідчивши таким чином навчальні досягнення учня, що має юридичне значення для переведення до наступного класу та отримання початкової загальної середньої освіти.
Тобто, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 2 ст. 358 КК України (складанні працівником юридичної особи незалежно від форми власності, який не є службовою особою, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення (підроблення документів)); ч. 3 ст. 358 КК України (підробленні з метою використання інших офіційних документів, що складені у визначеній законом формі та містять передбачені законом реквізити, вчиненому повторно); ч. 3 ст. 358 КК України (складанні працівником юридичної особи незалежно від форми власності, який не є службовою особою, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення (підроблення документів), вчиненому повторно).
11 квітня 2019 року між прокурором Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченою укладена угода про визнання винуватості у вчиненні вказаних злочинів на таких умовах: - ОСОБА_5 повністю визнала свою вину у вищезазначених діяннях, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочинів, має на утриманні батька похилого віку, що пом`якшує їй покарання; - відсутні обставини, що обтяжують покарання; - сторони погодили призначити ОСОБА_5 покарання за ст. 358 ч. 2 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., за ст. 358 ч. 3 КК України у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначили остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 1 року позбавлення волі, із звільненням ОСОБА_5 на підставі ст. 75 КК України від його відбування з випробуванням, з іспитовим строком.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 358 ч. 2, 358 ч. 3 КК України, які відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є злочинами невеликої та середньої тяжкості відповідно. Обвинувачена свою вину у вчиненні злочинів визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Позицію обвинуваченої підтримав її захисник.
Прокурор пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та просить затвердити угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.
Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, визначена згідно із законом, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення нею нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винної та обставини, що пом`якшують їй покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_5 повністю визнала свою вину, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочинів, має на утриманні батька похилого віку, що пом`якшує їй покарання, відсутні обставини, які б обтяжували покарання.
Приймаючи до уваги характер діянь і спосіб їх вчинення, суспільну небезпеку вчинених злочинів, з урахуванням особи винної, яка раніше не судима, позитивно характеризується, суд дійшов висновку укладену між прокурором і обвинуваченою угоду про визнання винуватості затвердити та призначити останній узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням із покладенням у відповідності до ст. 76 КК України передбачених угодою обов`язків.
Разом з тим, ОСОБА_5 вчинила умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII має батька, який досяг 70-річного віку ( ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та в якого немає інших працездатних дітей (цю обставину підтвердив прокурор), а тому вона підпадає під дію п. «є» ст. 1 вказаного Закону та підлягає звільненню від відбування призначеного їй покарання. Сама ОСОБА_5 в судовому засіданні дала згоду на застосування до неї амністії. Визначені Законами України «Про амністію у 2016 році» (ст. 9) та «Про застосування амністії в Україні» (ст. 4) заборони до застосування амністії відсутні.
Прокурором заявлено про відсутність у кримінальному провадженні процесуальних витрат та речових доказів.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд
Укладену 11 квітня 2019 року між прокурором Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченою ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 358 ч. 2, 358 ч. 3 КК України, - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ст.ст. 358 ч. 2, 358 ч. 3 КК України, та призначити їй покарання:
-за ч. 2 ст. 358 КК України штраф в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.;
-за ч. 3 ст. 358 КК України 1 (один) рік позбавлення волі.
В силу ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити його у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі п. «є» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: