Справа № 308/1903/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003610 від 15 листопада 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, про накладення арешту на майно,-
встановив:

З внесеного клопотання та матеріалів, доданих до нього, встановлено, що 15.11.2018 слідчим відділом Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003610 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14 листопада 2018 року через секретаріат Ужгородського ВП надійшла заява гр. ОСОБА_4 , з якої вбачається, що невідома особа, діючи з прямим умислом спрямованим на заволодіння чужим майном, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок такого майна, підробила підпис від імені ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у заповіті від 11.11.2017 року складеного в м. Ужгороді, приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , в наслідок якого усе майно належне ОСОБА_5 , перейшло його рідному синові ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допитна по вказаному потерпіла ОСОБА_4 повідомила, що являється родичкою, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Мокра, Перечинського району, Закарпатської області, ідентифікаційний № НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області, 28.04.2002 р. ОСОБА_5 проживав в АДРЕСА_1 . Разом з ним у цій квартирі проживав і його син, ОСОБА_7 , який народився в с. Мокра, Перечинського району, Закарпатської області, який був її двоюрідним братом. Його син часто випивав і належного догляду за своїм батьком не здійснював.

Так, як вона є його племінницею, знаючи , що його син ОСОБА_8 інколи випивав вона інколи приходила по місцю його проживання в м. Ужгороді, де допомагала йому по господарству, приносила та купувала продукти харчування, готовила йому їжу, прибирала у квартирі, прала одежу та здійснювала догляд за ним у зв`язку з його похилим віком, усвідомлюючи, що його син належного догляду за ним не здійснює.

Практично весь час доглядала також за будинком, який знаходився в селі Мокра. Допомагала по господарству, саджала картоплю, збирала урожай. Практично господарство та будинок в селі Мокра був під її наглядом так як того бажав сам господар ОСОБА_5 .

Їй відомо, ще за період життя, від самого, ОСОБА_5 , що 14.03.2011 року він написав заповіт на свого сина, ОСОБА_7 , відповідно до якого заповідав все належне йому майно і все те, що буде належати йому на день його смерті і на що за законом матиме право.

У подальшому, 19.10.2013 року, ОСОБА_5 , змінив своє рішення та написав новий заповіт, яким все майно, яке йому належало заповідав на випадок своєї смерті в рівних частинах (кожному по 1/2 частині) своєму сину, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , який складений та засвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_9 . Після написання цього заповіту, ОСОБА_5 , знаючи, що син зловживає спиртними напоями, передав їй обидва заповіти для зберігання, які вона зберігає до тепер.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер. Після смерті ОСОБА_5 , його син ОСОБА_8 залишався проживати у квартирі у м. Ужгороді. За Петром після смерті ОСОБА_5 стала дуже опікати родичка, ОСОБА_10 , яка проживає в цьому ж домі у місті Ужгороді, яка до цього практично не визнавала ні ОСОБА_5 , ні його сина, ОСОБА_7 і раптово, 26.05.2018 р. ОСОБА_7 помирає.

По спливу 6 місячного строку, ОСОБА_4 звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_11 в місті Ужгороді та написала заяву про прийняття спадщини на підставі заповіту від 09.10.2013 р. та просила видати свідоцтво про спадщину. Однак нотаріус ОСОБА_11 заявила, що видати свідоцтво про спадщину не може у зв`язку з тим, що існує інший заповіт, зокрема , заповіт від 11.11.2017 яким все майно ОСОБА_5 заповідає своєму сину, ОСОБА_7 .

У зв`язку з тим, ОСОБА_4 попросила у нотаріуса ОСОБА_11 копію заповіту від 11.11.2017 р. у якому запідозрила, що цей заповіт підроблений так як почерк та підпис ОСОБА_5 у ньому підроблений, що наглядно видно неозброєним оком, що напис та підпис за ОСОБА_5 виконані не ним, а іншою особою.

Це також підтверджується тим, що отримана копія вказаного заповіту від приватного нотаріуса ОСОБА_6 , яка є ідентичною копії заповіту отриманої від приватного нотаріуса від ОСОБА_11 . Однак при візуальному огляді вказаних двох копій заповіту відрізняється підпис особи, яка підписала вказаний заповіт ( ОСОБА_5 ). Окрім цього, у копії заповіту отриманої від приватного нотаріуса ОСОБА_6 , реєстраційний номер заповіту, облікований у книзі під № 394. А копія заповіту видана приватним нотаріусом ОСОБА_11 реєстраційний номер відсутній.

Нотаріусом ОСОБА_11 на адресу нотаріуса ОСОБА_6 направлялися запити, що до підтвердження видачі та реєстрації заповіту від 11.11.2017 року, однак як заявляє нотаріус ОСОБА_11 , що підтвердження видачі заповіту від 11.11.2017 року нотаріусом ОСОБА_6 не підтверджено. У зв`язку з тим, як ОСОБА_4 вважає, що заповіт від 11.11.2017 року підроблений її захисник звернувся із клопотанням до нотаріуса ОСОБА_12 щодо видачі свідоцтва про спадщину заявниці ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_2 . Однак нотаріус ОСОБА_11 клопотання отримала, але підписатись про отримання такого клопотання відмовила. Ця обставина вказує на те, що нотаріус ОСОБА_11 діяла не у спосіб, що передбачений законом.

ОСОБА_4 клопоче накласти арешт на все майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та направити рішення про накладення арешту до нотаріуса ОСОБА_11 негайно для відома з тим, аби убезпечити заволодіння цим майном іншими особами, які підробили заповіт від 11.11.2017р. У провадженні просить призначити також почеркознавчу експертизу, провести виїмку та обшук у приміщені нотаріуса ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 та затримати осіб причетних до підробки в порядку ст. 208 КПК України наклавши арешти на їх майно.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухому майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна, приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що вищевказана квартира, що на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зберегла на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є безпосереднім предметом кримінально правопорушення, є достатні підстави вважати, що вона відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та може мати значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні. Слідчий стверджує, що у органу досудового розслідування наявні підстави для застосування в межах досудового розслідування вказаного кримінального провадження одного з видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбаченого п. 7 ч. 1 ст. 131 КПК України, а саме арешту майна. У зв`язку з чим, слідчий просить накласти арешт на приміщення квартири АДРЕСА_5 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та заборонити власнику чи іншим користувачам, ким би вони не були, розпоряджатись вказаною квартирою.

У судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Згідно ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Слідчим суддею встановлено, що Ужгородським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003610 від 15.11.2018р. за ч.1 ст.358 КК України. (а.с.5)
Згідно заповіту від 14.03.2011 року посвідченого державним нотаріусом Перечинської державної нотаріальної контори ОСОБА_14 бланк № BRE 295578 зареєстрований в реєстрі за №113 (а.с.6), ОСОБА_5 , 19.707.1934 року народження заповідав все належне йому майно і все те, що буде належати йому на день його смерті і на що за законом матиме право: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно заповіту від 09.10.2011 року посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_9 зареєстрований в реєстрі за № 998 (а.с.7), ОСОБА_5 все майно, яке йому належало заповідав на випадок своєї смерті в рівних частинах (кожному по 1/2 частині) своєму сину, ОСОБА_7 та ОСОБА_4

Згідно заповіту від 11.11.2017 року посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_6 бланк № НМІ 996272 зареєстрований в реєстрі за № 394 (а.с.8-9) ОСОБА_5 заповів все майно ОСОБА_7 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 06.06.2018 року, виданого Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області (а.с.10), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 06.04.2018 складено відповідний актовий запис №389.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 06.06.2018 року, виданого Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області (а.с.11), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що 30.05.2018 року складено відповідний актовий запис №587.

Згідно протоколу допиту потерпілої ОСОБА_4 від 27.11.2018 року (а.с.12-13), повідомила, що являється родичкою, ОСОБА_5 , який проживав в АДРЕСА_1 . Разом з ним у цій квартирі проживав і його син, ОСОБА_7 , який був її двоюрідним братом. Його син часто випивав і належного догляду за своїм батьком не здійснював. Вона інколи приходила по місцю його проживання в м. Ужгороді, де допомагала йому по господарству, приносила та купувала продукти харчування, готовила йому їжу, прибирала у квартирі, прала одежу та здійснювала догляд за ним у зв`язку з його похилим віком, усвідомлюючи, що його син належного догляду за ним не здійснює. Практично весь час доглядала також за будинком, який знаходився в селі Мокра. Допомагала по господарству, саджала картоплю, збирала урожай. Практично господарство та будинок в селі Мокра був під її наглядом так як того бажав сам господар ОСОБА_5 . Їй відомо, ще за період життя, від самого, ОСОБА_5 , що 14.03.2011 року він написав заповіт на свого сина, ОСОБА_7 , відповідно до якого заповідав все належне йому майно і все те, що буде належати йому на день його смерті і на що за законом матиме право.У подальшому, 19.10.2013 року, ОСОБА_5 , змінив своє рішення та написав новий заповіт, яким все майно, яке йому належало заповідав на випадок своєї смерті в рівних частинах (кожному по 1/2 частині) своєму сину, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , який складений та засвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_9 . Після написання цього заповіту, ОСОБА_5 , знаючи, що син зловживає спиртними напоями, передав їй обидва заповіти для зберігання, які вона зберігає до тепер. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер. Після смерті ОСОБА_5 , його син ОСОБА_8 залишався проживати у квартирі у м. Ужгороді. За Петром після смерті ОСОБА_5 стала дуже опікати родичка, ОСОБА_10 , яка проживає в цьому ж домі у місті Ужгороді, яка до цього практично не визнавала ні ОСОБА_5 , ні його сина, ОСОБА_7 і раптово, 26.05.2018 р. ОСОБА_7 помирає.По спливу 6 місячного строку, ОСОБА_4 звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_11 в місті Ужгороді та написала заяву про прийняття спадщини на підставі заповіту від 09.10.2013 р. та просила видати свідоцтво про спадщину. Однак нотаріус ОСОБА_11 заявила, що видати свідоцтво про спадщину не може у зв`язку з тим, що існує інший заповіт, зокрема , заповіт від 11.11.2017 яким все майно ОСОБА_5 заповідає своєму сину, ОСОБА_7 . У зв`язку з тим, ОСОБА_4 попросила у нотаріуса ОСОБА_11 копію заповіту від 11.11.2017р. у якому запідозрила, що цей заповіт підроблений так як почерк та підпис ОСОБА_5 у ньому підроблений, що наглядно видно неозброєним оком, що напис та підпис за ОСОБА_5 виконані не ним, а іншою особою. Це також підтверджується тим, що отримана копія вказаного заповіту від приватного нотаріуса ОСОБА_6 , яка є ідентичною копії заповіту отриманої від приватного нотаріуса від ОСОБА_11 . Однак при візуальному огляді вказаних двох копій заповіту відрізняється підпис особи, яка підписала вказаний заповіт ( ОСОБА_5 ). Окрім цього, у копії заповіту отриманої від приватного нотаріуса ОСОБА_6 , реєстраційний номер заповіту, облікований у книзі під № 394. А копія заповіту видана приватним нотаріусом ОСОБА_11 реєстраційний номер відсутній. Нотаріусом ОСОБА_11 на адресу нотаріуса ОСОБА_6 направлялися запити, що до підтвердження видачі та реєстрації заповіту від 11.11.2017 року, однак як заявляє нотаріус ОСОБА_11 , що підтвердження видачі заповіту від 11.11.2017 року нотаріусом ОСОБА_6 не підтверджено. У зв`язку з тим, як ОСОБА_4 вважає, що заповіт від 11.11.2017 року підроблений її захисник звернувся із клопотанням до нотаріуса ОСОБА_12 щодо видачі свідоцтва про спадщину заявниці ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_2 . Однак нотаріус ОСОБА_11 клопотання отримала, але підписатись про отримання такого клопотання відмовила. Ця обставина вказує на те, що нотаріус ОСОБА_11 діяла не у спосіб, що передбачений законом. ОСОБА_4 клопоче накласти арешт на все майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та направити рішення про накладення арешту до нотаріуса ОСОБА_11 негайно для відома з тим, аби убезпечити заволодіння цим майном іншими особами, які підробили заповіт від 11.11.2017р. У провадженні просить призначити також почеркознавчу експертизу, провести виїмку та обшук у приміщені нотаріуса ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 та затримати осіб причетних до підробки в порядку ст. 208 КПК України наклавши арешти на їх майно.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухому майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.14-15), приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_5 .

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Клопотання слідчого мотивоване тим, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.1ст.98 КПК України.
У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на положення ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя вважає, що заборона розпорядження вказаною квартирою АДРЕСА_5 , забезпечить збереження речових доказів.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-
ухвалив:

Накласти арешт на приміщення квартири АДРЕСА_5 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши власнику чи іншим користувачам розпоряджатися даною квартирою.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1