ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/238/19 Справа № 180/561/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді - доповідача ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника (в режимі
відео конференції) ОСОБА_7
обвинуваченого (в режимі
відео конференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0004071 за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 та прокурора Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 березня 2018 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, працюючого головою Нікопольського осередку Міжнародної молодіжної громадської організації «Водень», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 березня 2018 року ОСОБА_8 визнано винним та призначено покарання: за ч. 1 ст. 309 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 рік; за ч. 2 ст. 307 КК України - у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього належного майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього належного майна.
Застосовано до ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання. Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з моменту затримання.
Застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до набрання вироком законної сили, але не пізніше як до 24
Також судом вирішено долю речових доказів та питання розподілу процесуальних витрат.
Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у тому, що він в 2016 році, більш точної дати, часу та місця слідством не встановлено, знайшов на вулиці в м. Нікополь Дніпропетровської області, один паперовий згорток та два поліетиленові пакунки з наркотичною речовиною канабісом, які зберігаючи при собі переніс до своєї квартири АДРЕСА_2 , де став зберігати для особистого вживання без мети збуту.
13.10.2016 року в період часу з 17 год. 39 хвилин до 21 год. 02 хвилин працівниками поліції було проведено обшук у квартирі обвинуваченого, в ході якого виявлено та вилучено один паперовий згорток та два поліетиленові пакети, які заповнені речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка є канабісом, що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Загальна маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить відповідно 32,375 грам.
ОСОБА_8 у невстановленому слідством час, місці, особи з метою подальшого незаконного збуту, придбав наркотичний засіб «канабіс», який зберігав за місцем свого мешкання та збував на території м.Нікополь, Дніпропетровській області.
21 лютого 2017 року приблизно о 17 годині 23 хвилин ОСОБА_8 знаходячись у своїй квартирі, в ході імітування обстановки злочину - збуту наркотичних засобів, з вікна квартири збув за 200 гривень ОСОБА_10 наркотичний засіб канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 7,321 грами.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить скасувати вирок в частині призначення покарання через його м`якість, та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч.2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом повного поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього належного майна. В іншій частині вирок залишити без змін.
Обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому не врахував, що у жовтні 2016 року ОСОБА_8 вчинив злочин, пов`язаний із незаконним обігом наркотичних засобів, факт його було задокументовано під час проведення обшуку. Не зробивши належних висновків, продовжив вчиняти протиправні дії, які виразилися в незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу.
В порушення вимог ст.ст. 50,65 КК України, при призначенні міри покарання обвинуваченому судом не надано належної оцінки ступеню тяжкості вчиненого ним злочину за ч.2 ст. 307 КК України, яке відноситься до категорії тяжких. При залишення без зміни такої міри покарання не буде реалізована мета покарання, яка передбачає не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 також не погодилась з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить вирок в частині визнання ОСОБА_8 винним та призначення йому покарання за ч.2 ст. 307 КК України скасувати, ухваливши в цій частині виправдувальний вирок. В частині призначення обвинуваченому покарання за ч.1 ст. 309 КК України - скасувати, призначивши йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України. В іншій частині вирок залишити без зміни.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 не визнав та пояснив, що ніякої речовини, обіг якої заборонено законом, нікому не продавав. Стороною обвинувачення не надано суду беззаперечних доказів скоєння обвинуваченим злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, а висновки суду щодо винуватості ОСОБА_8 за ч.2 ст. 307 КК України суперечать дослідженим в судовому засіданні доказам.
Вказує також на розбіжності у показах свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 щодо обставин оперативної закупівлі, які судом не були усунуті, та у зв`язку з цим вважає, що протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 21 лютого 2017 року не може являтись допустимим доказом.
Також зазначає, що в судовому засідання було переглянуто відеозапис проведення негласної слідчої дії з оперативної закупівлі наркотичного засобу, однак на запису не видно, який саме пакет чи згорток був переданий закупівнику з вікна, до якого він підходив. Вбачається, що закупівник тривалий час блукав дворами, а не одразу підійшов до понятих та співробітників поліції, як про це зазначив понятий ОСОБА_11 . Крім того, закупівник заходив до під`їзду одного з житлових будинків, що знаходяться поблизу проведення слідчої дії, і лише вийшовши з цього будинку, наблизився до співробітників поліції та передав їм згорток, який за його словами, отримав від ОСОБА_8 . Ще апелянт вказує на те, що свідок ОСОБА_11 під час проведення слідчих дій, до участі в яких був залучений, проходив практику в Нікопольському ВП ГУНП, а тому не міг приймати участь в якості понятого.Тож, на думку апелянта, цей відеозапис не може бути прийнятий в якості доказу вини ОСОБА_8 за ч.2 ст. 307 КК України.
Ще захисник вказує на те, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, обвинувачений визнав повністю, однак призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік без застосування ст. 75 КК України, є занадто суворим, оскільки ОСОБА_8 за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, знаходиться на обліку у лікаря нарколога з 2004 року, у лікаря психіатра з 2007 року. В період, до якого відносяться інкриміновані йому дії, обвинувачений не в повному обсязі міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними, вироком від 26.03.2018 року, ОСОБА_8 визнаний обмежено осудною особою, до нього застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги. Вважає, що за таких обставин можливо призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення та заперечував проти задоволення апеляції захисника.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 , кожен окремо, просили задовольнити апеляційну скаргу сторони захисту та відмовити у задоволенні апеляції прокурора.
В судових дебатах сторони підтримали такі ж позиції.

Заслухавши суддюдоповідача, думки учасників судового провадження, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляцій, колегія суддів прийшла до наступного висновку.
Виходячи із вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів перевіряє судове рішення в межах поданих апеляційних скарг.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до вимог ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Зазначених вимог суд першої інстанцій дотримався у повному обсязі.
Як вбачається з даного судового рішення, визнаючи ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309 КК, ч.2 ст. 307 КК України, суд дотримався вимог ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, вірно вирішив питання про доведеність його винуватості у вчиненні цих злочинів та правильно кваліфікував його дії. Крім іншого, у вироку належним чином наведено формулювання обвинувачення за цими епізодами, висунутого ОСОБА_8 і визнаного судом доведеним, висновки суду про доведеність такого обвинувачення обґрунтовано на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Посилання в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого на те, що судове слідство у справі проведено неповно і необ`єктивно, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджені зібраними у ній доказами, є необґрунтованими.
Матеріалами провадження з`ясовано, що судове слідство у ньому проведено з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону, таких порушень цього закону, котрі були б суттєвими і тягли за собою скасування вироку, у справі не допущено.
Вивченням матеріалів кримінального провадження не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження органами досудового розслідування та судом обставин кримінального провадження. Висновки суду щодо доведеності винності ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309 КК, ч.2 ст. 307 КК України, за які він засуджений, підтверджується сукупністю доказів, які зібрані з додержанням вимог кримінального процесуального закону та перевірені під час розгляду кримінального провадження, яким суд дав належну оцінку.
Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, та за ч.2 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні зазначених злочинів за вказаних у вироку обставин та кваліфікація його дій за ознаками ч.1 ст. 309 КК, ч.2 ст. 307 КК України ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні та правильно оцінених судом доказах, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами і, зокрема, даними, що містяться в показаннях свідків та даними досліджених в судовому засіданні документів. Будь-яких підстав, які б викликали сумнів в наданих поясненнях свідків перевіркою матеріалів провадження не виявлено. Оскільки наведені докази зібрані у встановленому законом порядку і узгоджуються між собою, підстав піддавати сумніву їх достовірність та допустимість колегія суддів не вбачає.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження, технічного носія інформації фіксування судового провадження та журналу судового засідання встановлено, що суд першої інстанції провів всебічне, повне й неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосередньо перевірив при судовому розгляді наявні у кримінальному провадженні докази, допитав обвинуваченого, свідків, перевірив письмові докази, яким дав оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Хоча обвинувачений і не визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, його вина у вчиненні даного злочину підтверджується наступними, безпосередньо дослідженими колегією суддів доказами:
- показами свідка ОСОБА_13 , який суду показав, що в лютому 2017 року йому стало відомо, що близько 5 школи чоловік на імя ОСОБА_14 , відкрив ломбард та торгує наркотиками. Про це він повідомив працівників поліції та на місці показав. Послугами цього чоловіка не користувався;
- показаннями свідка ОСОБА_15 , з яких убачається, що він був запрошений понятим при проведенні обшуку у квартирі ОСОБА_16 в жовтні 2016 року. ОСОБА_8 добровільно дістав паперовий згорток та два пакети та повідомив, що це конопля, яку він знайшов на вулиці. Крім того, було виявлено більше 100 мобільних телефонів, побутова техніка, документи, на що ОСОБА_8 повідомив, що все це отримав у заставу при надані грошей. Був ще один понятий. Складено та підписано протокол, поставили підписи на пакетах. Зауважень ні в кого не було;
- дані свідчення узгоджуються і з показами свідка ОСОБА_17 , який суду показав, що був запрошений понятим при проведенні обшуку у квартирі ОСОБА_16 в жовтні 2016 року. Зачитали ухвалу на обшук, в кімнаті знайшли техніку, паперовий згорток ОСОБА_16 видав сам та повідомив, що він знайшов. Був ще один понятий. Зауважень ні в кого не було;
- не суперечать вищенаведеному і пояснення в судовому засіданні залегендованої особи -свідка ОСОБА_10 , відповідно до яких йому відомо, що ОСОБА_16 продавав наркотичні засоби неповнолітнім, ігнорував всіх. В лютому 2017 року йому запропонували бути закупником коноплі на суму 200 гривень. Видали куртку з камерою, зробили ксерокопії з грошей, склали протокол. Своїх речей при ньому не було. Гроші видали в присутності понятих. Підійшовши до вікна, постукав, попрохав коноплі, передав ОСОБА_16 гроші, після чого він згорток з коноплею. В цей час ще підходив невідомий чоловік. Злякавшись, щоб він не впізнав, повертаючись до автомобіля, обійшов з іншої сторони. Поняті були на відстані близько 20 метрів. Після видачі склали протокол, речовину запакували в пакет;
- свідок ОСОБА_11 суду показав, що наприкінці лютого 2017 року він з ОСОБА_18 проходив повз поліцію, запрошені бути понятими. Оглянули закупника, видали гроші 200 гривень. Приїхали в район школи 5 в м.Нікополь, закупник пройшов до вікна, постукав, передав гроші, через певний час з вікна щось передали закупнику. Прийшли на місце, закупник видав речовину рослинного походження. Закупник весь час перебував в полі зору, на відстані близько 50 метрів від них. Проходив практику в відділенні поліції в іншого слідчого;
- показами свідка ОСОБА_12 підтверджуються попередні покази в частині того, що його та ОСОБА_19 в 20 числах лютого запросили бути понятими. В кабінеті слідчого зробили ксерокопії з грошей, оформили документи. Їхали до місця двома автомобілями, в одному автомобілі їхав він, ОСОБА_19 , слідчий та закупник. Закупник весь час був на відстані 50 метрів. Підійшовши передав у вікно гроші, вікно закрилось, через деякий час щось передали з вікна закупнику. Згорток був паперовий, його запечатали в пакет, на якому всі розписалися;
- цілком узгоджуються з викладеними вище показаннями й пояснення свідка ОСОБА_20 , згідно яких наприкінці лютого 2017 року йому та знайомому ОСОБА_21 запропонували бути понятими та вони погодились. В квартирі на першому поверсі проводили обшук, знайшли багато мобільних телефонів, паспорта, пакетик з білою речовиною, пакетик з травою. В кармані у ОСОБА_16 знайшли гроші купюрами 50, 20 ,10 гривень. В їх присутності складено протокол, всі розписалися. Вилучали інструменти, телефони, паспорта, маленькі ваги, пакетики з речовиною; та свідка ОСОБА_21 , який суду показав, що до них з товаришем підійшли працівники поліції та запропонували бути понятими. В квартирі оглядали всі кімнати. Знайшли дриль, ноутбук, болгарку, пакунок з якоюсь речовиною, мобільні телефони, ваги. В кармані у ОСОБА_16 було знайдено гроші по 10,20,50 гривень. Його матір пояснювала, що гроші належать їй, вона надала їх ОСОБА_16 .

Крім того, винність ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 309, ч.2 ст.307 КК України підтверджується наступними доказами:
- висновком експерта № 1/8.6/2753 від 22 листопада 2016 року, відповідно до якого надані на експертизу фрагменти верхівкових частин рослини зеленого кольору масою 1,290 грами, подрібнені речовини рослинного походження зеленого кольору масами 6,676 грами, 28,573 грами, вилучені 13 жовтня 2016 року під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , містять особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого заборонено канабіс. Маса канабісу ( в перерахунку на висушену речовину) становить відповідно 1,166 грами, 5,922 грами, 25,287 грам (т.1 ар.91-95);
- протоколом огляду відеозапису від 15 лютого 2017 року, відповідно до якого в ході огляду сайту «Город Никополь» на відео за 11 грудня 2016 року зафіксовано, як у вікні одного з будинків обладнане віконце та до нього підходять різні люди, передають у нього щось та отримують ( т.1 ар.99-103);
- протоколом огляду та помітки грошей від 21 лютого 2017 року, відповідно до якого оглянуто грошові кошти в сумі 200 гривень, а саме 4 купюри номіналом 20 гривень МС № 7657527, ТВ № 1455217, ПД № 6261614, ТГ № 9635378, 2 купюри номіналом по 10 гривень СГ № 9878299, МЕ № 4942944; 2 купюри по 50 гривень ПИ № 8751562, СИ № 1346439 Національного банку України та передані ОСОБА_10 (т.1 ар.104-109);
- протоколом огляду від 21 лютого 2017 року, відповідно до якого проведено огляд ОСОБА_10 , при ньому знаходяться гроші в сумі 200 гривень, купюрами 2 по 50 гривень, дві по 10 гривень, чотири по 20 гривень, які призначені для проведення оперативної закупівлі у ОСОБА_8 ( т.1 ар.110-111);
- протоколом про результати контролю за вчинення злочину від 21 лютого 2017 року, відповідно до якого за дорученням прокурора Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 , відповідно до ухвали слідчого судді Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2017 року, 21 лютого 2017 року ОСОБА_10 проведено оперативну закупку наркотичного засобу у ОСОБА_8 , в ході якої закупник ОСОБА_10 передав через вікно ОСОБА_8 гроші , а ОСОБА_8 паперовий згорток (т.1 ар.112- 114);
- оглянутим відеозаписом зазначеної негласної слідчої дії,на якому зафіксовано закупку наркотичної речовини закупником ОСОБА_10 ( т.1 ар.202);
- протоколом про проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 7 березня 2017 року, відповідно до якого в процесі проведення негласних слідчих дій зафіксовано розмову ОСОБА_8 та закупника ОСОБА_10 21 лютого 2017 року о 17 год.21 хв. в ході якої закупник домовився про придбання речовини для куріння на 200 гривень, передав ОСОБА_8 гроші, та отримав паперовий згорток (т.1 ар.115-116);
- протоколом обшуку від 21 лютого 2017 року, відповідно до якого в квартирі АДРЕСА_2 проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено: мобільні телефони , зошит в якому записані імена та прізвища, назви електроінструментів та мобільних телефонів, за скільки та на скільки днів; два посвідчення водія, паспорти; електроні ваги; паперовий згорток з речовиною зеленого кольору рослинного походження; сліп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору; ноутбук, електродриль, болгарку, шуруповерт. Гроші дві купюри по 50 гривень ПИ № 8751562, СИ № 1346439; дві купюри по 100 гривень, п`ять купюр по 5 гривень; п`ять купюр по 1 гривні; 13 купюр по 20 гривень, в тому числі МС № 7657527, ТВ № 1455217, ПД № 6261614, ТГ № 9635378; 4 купюри по 10 гривень, в тому числі СГ № 9878299, МЕ № 4942944 (т.1 ар.117-125);
- висновком експерта № 1/8.6/543 від 22 лютого 2017 року, відповідно до якого надана на експертизу речовина масою 9,508 грам, видана ОСОБА_10 відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено - канабіс. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 7,321 грам (т.1 ар.127-129);
- висновком експерта № 1/8.6/541 від 22 лютого 2017 року, відповідно до якого надана на експертизу речовина масою 1,061 грам, вилучена в ході обшуку за адресою АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_8 , відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено - канабіс. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 0,813 грам (т.1 ар.133-135);
- висновком експерта № 1/8.6/577 від 15 березня 2017 року, відповідно до якого надана на експертизу речовина 23 лютого 2017 року масою 0,0285 грами, вилучена в ході обшуку за адресою АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_8 , містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Маса метамфетаміну складає 0,0138 грам (т.1 ар.139-141);
-протоколом обшуку від 13 жовтня 2016 року, відповідно до якого в квартирі АДРЕСА_2 проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено: коробку з мобільним телефонами на яких прикріплені папірці з написами дати, суми грошей; планшет, нетбук, фотоапарат; паспорти громадян України, на яких прикріплені папірці з написами дати, суми грошей; паперовий згорток та два пакети з речовиною зеленого кольору; монітор LG. ( т.1 ар.196-199);
-речовими доказами вилучений 13.10.2016 року в ході обшуку у ОСОБА_8 наркотичний засіб - канабіс (т.1 ар. 97-98); виданий ОСОБА_10 21.02.2017 року наркотичний засіб - канабіс (т.1 ар.130-131); вилучені 21.02.2017 року в ході обшуку у ОСОБА_8 наркотичний засіб - канабіс (т.1 ар. 136-137) та психотропна речовина метамфетамін ( т.1 ар.142-143), грошові кошти в сумі 630 гривень (т.1 ар.144-145).

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, сумніву у своїй належності та допустимості у колегії суддів не викликають.
Оцінюючи всі зібрані докази по даному кримінальному провадженню в їх сукупності в результаті повного, всебічного і об`єктивного їх розгляду в судовому засіданні під час апеляційного розгляду справи, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції цілком законно, обґрунтовано та вмотивовано встановлено винність ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 309, ч.2 ст.307 КК України та вірно встановлено фактичні обставини справи, що мало наслідком цілком обґрунтоване обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Вищезазначений факт збуту наркотичних засобів підтверджується показаннями допитаними під час судового розгляду свідків, які в судовому засіданні, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань надали вищевикладені свідчення, які викривають ОСОБА_8 у скоєнні збуту наркотичних засобів, узгоджуються з дослідженими письмовими доказами, та відповідно до ст. 94 КПК України, на думку колегії суддів, є належними, допустимими і достовірними.
Причетність ОСОБА_8 до торгівлі наркотиками підтверджується також ухвалою слідчого судді Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2017 року про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії, яка міститься в матеріалах кримінального провадження та з якої убачається, що підтвердженням обставин, що дають підстави вважати, що дії останнього спрямовані на реалізацію злочинного умислу щодо незаконного збуту наркотичного засобу, обіг якого заборонено «канабіс» на території м. Нікополь Дніпропетровської області, є протоколи допитів свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_13 , які, будучи попередженими про кримінальну відповідальність, передбачену ст..ст.384,385 КК України, надали покази про те, що вони особисто знайомі з ОСОБА_8 та їм відомо про те, що останній займається незаконним збутом наркотичного засобу «канабіс», також свідки особисто неодноразово бачили, як ОСОБА_8 збував наркотичний засіб за місцем свого мешкання за адресою : АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим дані свідки прийняли рішення звернутись до Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, та будучи попередженими про кримінальну відповідальність, передбачену ст.. 383 КК України, та повідомити про дані факти.
Доводи сторони захисту з приводу суперечностей в показаннях свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки останніми дані логічні, послідовні показання, які узгоджуються з поясненнями інших допитаних судом свідків та підтверджуються речовими та письмовими доказами по справі. Вказані свідки підтвердили суду обставини збуту наркотичного засобу обвинуваченим ОСОБА_8 оперативному закупнику ОСОБА_10 , під час якого вони були понятими, що підтверджується також і аудіо-відео записом. Таким чином, зазначені доводи адвоката щодо показань даних свідків в судовому засіданні зводяться до переоцінки доказів. Із матеріалів справи істотних суперечностей, які б впливали на правильність установлення фактичних обставин провадження при скоєнні злочину, у цих показаннях не вбачається. Деякі ж розбіжності в показаннях свідків, які вони особисто давали під час судового розгляду, свідчать про індивідуальне сприйняття ними подій, учасником яких вони були, і не впливають на висновок суду. А та обставина, що слідство і суд по-іншому оцінюють докази, зокрема, показання свідків, висновки експертиз та інших письмових доказів, порівняно з оцінкою їх обвинуваченим та його захисником, не свідчить про необ`єктивність слідчих органів і суду, на що є посилання в поданій апеляції, а деякі розбіжності в показаннях свідків, які вони особисто давали під час судового розгляду, свідчать про індивідуальне сприйняття кожним подій, учасниками яких вони були, і не впливають на висновок суду.
Апеляційним переглядом встановлено, що органами досудового розслідування дану оперативну закупівлю проведено у передбаченому нормами кримінального процесуального законодавства України порядку, з дотриманням вимог Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», з урахуванням положень Закону України «Про державну таємницю», а проведені під час досудового розслідування негласні слідчі дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки здійснені на підставі постанови прокурора Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та ухвали слідчого судді Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2017 року про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії. Отже, зазначені дії у повному обсязі відповідають вимогам ст.ст.104, 246, 252, 271 КПК України, вказані оперативні закупки проведені відповідно до вимог КПК України, а отримані докази є належними та допустимими.
Що ж стосується посилання захисника з приводу незаконної участі свідка ОСОБА_11 в якості понятого під час проведення слідчих дій, оскільки останній проходив практику у відділені поліції, то колегія суддів вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, та цілком погоджується з позицією суду першої інстанції, що згідно зі ст.223 КПК України підстави, які б унеможливлювали в даному випадку участь свідка ОСОБА_11 в якості понятого, відсутні.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, посилання в апеляційній скарзі захисника на недопустимість доказів протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 21 лютого 2017 року та відеозапису зазначеної негласної слідчої дії, є безпідставними та не спростовують вищезазначеного висновку колегії суддів щодо законності та належності вказаних доказів, які судом було враховано під час ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_8 .
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд врахував характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних ним кримінальних правопорушень, які згідно ст.. 12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, має ряд хронічних тяжких захворювань, працює, характеризується позитивно за місцем проживання та роботи, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, та дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у межах, встановлених санкціями ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 307 КК України, у вигляді позбавлення волі з реальним його відбуттям за відсутності підстав для застосуванням відносно останнього норм статті 69 чи статті 75 Кримінального Кодексу України.
Також суд визнав ОСОБА_8 обмежено осудною особою, оскільки згідно висновку судово-психіатричного експерта № 59 від 23 березня 2017 року ОСОБА_8 в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння, виявляв та в теперішній час виявляє хронічне захворювання у формі шизотипічного особистого розладу. В період часу, до якого відноситься інкриміновані йому діяння, ОСОБА_8 не був здатен в повному обсязі віддавати собі звіт у своїх діях (бездіяльності) та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_8 також не здатен в повному обсязі віддавати собі звіт у своїх діях (бездіяльності) та керувати ними.
З урахуванням цього, поряд з призначенням ОСОБА_8 покарання, суд визнав за необхідне у відповідності до ч. 2 ст. 20 КК України застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При призначенні покарання необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.
У цьому кримінальному провадженні, як видно з його матеріалів, не встановлено обставин, які б давали підстави вважати, що покарання ОСОБА_8 призначено з порушенням визначених у законі загальних засад.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що наведені судом обставини ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та даних судового розгляду справи, та вважає, що при призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції не порушив загальних засад призначення покарання, передбачених Кримінальним кодексом України, дотримався принципу індивідуалізації покарання, врахував тяжкість вчинених злочинів, дані по особу ОСОБА_8 , та призначив покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги захисника про наявність підстав для призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі та застосування ст.. 75 КК України щодо його підзахисного за ч.1 ст. 309 КК України, та доводи прокурора про невідповідність призначеного судом обвинуваченому покарання через його м`якість, колегія вважає необґрунтованими, оскільки судом оцінено всі докази по справі у їх сукупності та у вироку обґрунтовано зазначено всі мотиви прийнятого ним рішення.
Виходячи з наведеного, підстав для задоволення апеляційних скарг захисника та прокурора і скасування або зміни вироку суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не вбачає.
Будь-яких даних, які б свідчили про наявність при розслідуванні кримінального провадження та його розгляді істотних вимог норм кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування всього вироку, по справі не встановлено.
На підставі вищевикладеного, керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 та прокурора Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 березня 2018 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4