Справа № 357/1815/19
У Х В А Л А

06 травня 2019 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 у приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання слідчого Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 30.04.2008 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.307, 69 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком 5 років з конфіскацією майна;14.06.2012 року Шевченківським районним судом м. Київ за ст. 15, ч.2 ст.186, 71 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяця; 31.05.2013 року Ірпінським районним судом Київської області за ч.1 ст.390, 70 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік; 28.08.2013 року Апеляційним судом Київської області вирок відмінений, рахувати засудженим по ч.1 ст.390 КК України строком 1 рік. В силу ст.70 ч.4 КК України частково приєднати невідбуте покарання по вироку Шевченківського районного суду м. Київ від 14.06.2012 року к відбуттю покарання рахувати 4 роки 2 місяці. Звільнений 29.01.2015 року з Копичанської ВК Тернопільської області №112. Рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 20.01.2015 року вид: умовно-дострокове звільнення з невідбутим строком 11 місяців 20 днів, згідно ст.81 КК України; 30.01.2017 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської обл. за ч.3 ст.185 КК України, до 4 років позбавлення волі. На основі ст.75, 76 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки; 31.05.2017 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської обл. направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000652 від 06.02.2017 року за ч.2 ст.190 КК України, де на даний час перебуває на розгляді; 27.10.2017 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської обл. направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004175 від 08.08.2017 року за ч.2 ст.309 КК України, де на даний час перебуває на розгляді; 15.09.2018 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської обл. направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003006 від 09.07.2018 року за ч.2 ст.185 КК України, де на даний час перебуває на розгляді; 22.12.2018 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003036 від 11.07.2018 року за ч. 2 ст. 289 КК України, де на даний час перебуває на розгляді; 31.12.2018 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004499 від 28.11.2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України, де на даний час перебуває на розгляді, який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 а строком на 60 днів, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України.

В клопотанні зазначено, що СВ Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000358 від 09.02.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України.

Так, 08.02.2019, в період часу з 12 по 13 годину (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 , знаходячись на території кладовища «Ротецький цвинтар», що знаходиться в АДРЕСА_2 , маючи намір на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, зокрема, металевими хрестами,діючи умисно, з корисливих мотивів, упевнившись у відсутності сторонніх осіб, ігноруючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та місць їхнього поховання, таємно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з корисливих мотивів, незаконно заволодів сімома металевими хрестами, які попередньо демонтував з могил.
У подальшому залишив територію кладовища з викраденим майном та здав його на металобрухт, за що отримав грошові кошти, якими розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 09.02.2019, в період часу з 12 по 13 годину (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 , знаходячись на території кладовища «Ротецький цвинтар», що знаходиться в АДРЕСА_2 , маючи намір на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, зокрема, металевими хрестами, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, упевнившись у відсутності сторонніх осіб, ігноруючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та місць їхнього поховання, умисно, таємно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з корисливих мотивів, незаконно заволодів чотирма металевими хрестами, які попередньо демонтував з могил.

У подальшому залишив територію кладовища з викраденим майном та здав його на металобрухт, за що отримав грошові кошти, якими розпорядився на власний розсуд.

12.04.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК Українипідтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема:

-Рапортом опероуповноваженого СКП ОСОБА_6 про факт виявлення ним вказаного злочину;
-протоколом огляду місця події від 10.02.2019 території кладовища «Ротецький цвинтар», що розташований по вул. І. Кожедуба м. Біла Церква;
- показаннями свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив, що дійсно він їздив по проханню ОСОБА_5 до території «Ротецького цвинтаря», де завантажив разом із ним металеві хрести, після чого продали їх;
-протокол отримання речей від ОСОБА_7 , який видав металеві хрести;
-показаннями свідка ОСОБА_8 , повідомив, що дійсно 08.02.2019 він придбав у невідомих чоловіків 7 металевих хрестів;
-протоколом отримання речей від ОСОБА_8 , який видав 7 металевих хрестів;
-показаннями свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що він бачив 08.02.2019 як невідомий чоловік розшатував та викопував металеві хрести на території «Ротецького цвинтаря»;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 18.02.2019, в ході якого ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка 08.02.2019 розшатувала та викопувала металеві хрести;
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який чинним КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до семи років.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, який передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованим, а саме:

ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді обмеження волі на строк від чотирьох до п`яти років або позбавленням волі від чотирьох до семи років, офіційно не працевлаштований, міцних соціальних зв`язків не має, раніше судимий за вчинення злочинів корисливої спрямованості; На даний момент місцезнаходження останнього встановити не надається можливим, оскільки за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_5 не з`являється.
Ризик, який передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованим, а саме:

ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а саме на свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки є підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 знає місце проживання свідка ОСОБА_7 та місце роботи ОСОБА_8 , з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності.
Ризик, який передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованим, а саме:

ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 на даний момент відбуває покарання у вигляді іспитового строку за вчинення тяжкого злочину корисливої спрямованості, раніше вчиняв злочини передбачені ч. 2 ст. 186 КК України, а також на даний момент до Білоцерківського міськрайонного суду направлено 5 обвинувальних актів відносно ОСОБА_5 , останній на шлях виправлення не став, вчинивши злочини, передбачені ч. 3 ст. 297 КК України, що свідчить про те що особа не зробила належних висновків та в подальшому, перебуваючи не під вартою, матиме змогу знову вчиняти злочини.

Беручи до уваги неможливість запобігання вищезазначеним ризикам та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 є обґрунтована необхідність у застосуванні щодо останнього міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового розслідування.

Вислухавши прокурора, який підтримав клопотання, та його доводи на переконання слідчого судді у необхідності задоволення клопотання, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання, дослідивши приєднані до клопотання документи, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Запобіжні заходи - це превентивні заходи процесуального примусу попереджувального характеру, які за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, з метою забезпечення їх належної процесуальної поведінки.
У відповідності до ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Також метою застосування запобіжних заходів є запобігання спробам вчинити дії, або не виконувати покладені на підозрюваного, обвинуваченого процесуальні обов`язки.
У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який за законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, зазначені у п.п.1-11 цієї статті. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При розгляді клопотання знайшли своє підтвердження, прокурором доведені обставини передбачені ч.1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обгрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України; 2) наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 п. 1, 5 КПК України, на які вказує слідчий та встановлені судом, 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання, ризикам, передбачених п. п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Обставинами, що дають підстави слідчому судді визнати наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, є наявність ризиків передбачених п. п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, є докази досліджені судом.
У судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що він раніше судимий, має постійне місце проживання. Злочини, який йому інкримінований в дійсності вчиняв. Свою винуватість у їх вчинені визнає. Заперечує проти застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_5 має бути застосований запобіжний захід тримання під вартою, тому, що слідчим у клопотанні та доданими документами, прокурором у судовому засіданні, доведені обставини передбачені ст. 194 ч.1 п.п.1-3 КПК України.

При обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 слідчий суддя також враховує, передбачені ст. 178 ч.1 КПК України, обставини а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі його визнання винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК Україниу вигляді позбавлення волі від чотирьох до семи років, що він раніше судимий, відсутність соціальних зв`язків у м. Біла Церква, які б були стримуючим фактором його поведінки, відсутність постійного місця проживання.

Слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою, є недостатніми для запобігання ризикам, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України не затримувався.

Між тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвимнуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Крім того, суд приймає до уваги і практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи обставини кримінального правопорушення, корисливий мотив, матеріальне становище підозрюваного ОСОБА_5 тяжкість правопорушення, у якому він обвинувачується, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому ОСОБА_5 заставу у розмірі 10 прожиткових мінімумів, а саме у розмірі 19 210 грн., встановленої станом на 01 січня поточного року, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. оскільки саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків і таким, що не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України та вимогам ст. ст. 178, 182, 183 КПК України, позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки.
Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, суд вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: не відлучатися із місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування із потерпілими, свідками у кримінальному провадженні.
Згідно ч. 6 ст. 194 КПК України зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.
Відповідно до ст. 197 ч.1 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 48, 177, 178, 182, 183, 184,193,194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком строком на шістдесят днів, тобто до 04 липня 2019 року включно, утримувати його у Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор».
Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 19210 грн
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Роз`яснити підозоюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави, оригінали документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор».
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого який вніс заставу з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та суддю Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.
За умови внесення застави покласти на підозрюваного, який вніс таку заставу наступні обов`язки: не відлучатися із місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування із потерпілими, свідками у кримінальному провадженні.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, який вніс таку заставу вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк дії ували слідчого судді, суду про тримання під вартою закінчується 04 липня 2019 року включно.
Ухвала слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі у пятиденний термін з дня оголошення ухвали апеляційної скарги. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддяОСОБА_1