Номер провадження № 1-кп/243/962/2018
ВИРОК
Іменем України

19 грудня 2018 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у Слов`янському міськрайонному суді Донецької області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002564 від 05.12.2018 року за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коршунівка, Михайлівського району, Амурської області (РФ), не одруженого, освіта середня, раніше не судимого, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Угода про визнання винуватості досягнута під час досудового розслідування.

Відповідно до обвинувального акта та наданої Угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 обвинувачується у кримінальному правопорушенні з таких підстав.

На початку квітня 2014 року, на території Донецької області України, невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки», було створено непередбачене законом збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур так званої ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.

Так, в середині квітня 2014 року, більш точної дати встановити не виявилося можливим, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, перебуваючи в м. Слов`янську Донецької області, вступив до непередбаченого законом збройного формування так званої «Донецької народної республіки». Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, ОСОБА_4 дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим, підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванні та виконанню його цілей і завдань.

Продовжуючи протиправну діяльність, з середини квітня до початку травня 2014 року, більш точної дати встановити не виявилося можливим, ОСОБА_4 здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі непередбаченого законом збройного формування, виконував накази свого керівництва та будучи учасником непередбаченого законом збройного формування «ДНР», ніс чергування на блок-посту побудованого представниками непередбаченого законом збройного формування «ДНР», який розташовувався на перетині вулиці Свободи та вулиці Торської м. Слов`янська, в обов`язки якого входило здійснення перепускного режиму шляхом зупинки, огляду авто-мототранспорта та перевірки документів громадян на вищезазначеному блок-посту.

Таким чином, дії ОСОБА_4 виразилися в активній участі в діяльності непередбаченого законом збройного формування так званої «ДНР», що супроводжувалися його сприянням.

Таким чином, враховуючи викладене, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, обвинувачується у кримінальному правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 260 КК України, а саме участь у діяльності у створеному не передбаченому законом збройному формуванні.

Розглядаючи питання про затвердження Угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

14.12.2018 р. в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0002564 від 05.12. 2018 року, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 разом із захисником ОСОБА_5 з іншого боку. Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.2 ст.260 КК України. Підозрюваний ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням.

В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, дав згоду на застосування

узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні вказав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене покарання.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого чи цілком він розуміє: 1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також він має такі права:

- мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Суд роз`яснив ОСОБА_4 наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, а саме в участі у діяльності у створеному не передбаченому законом збройному формуванні, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 260 КК України, згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому судом в судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.п. 1.4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження Угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, і що угода відповідає вимогам закону і вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0002564 від 05.12.2018 року, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 разом із захисником ОСОБА_5 з іншого боку, і призначення підозрюваному узгодженої сторонами міри покарання.

Потерпілих у кримінальному правопорушенні немає.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369-370, 373, 374, 475 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Затвердити Угоду від 14 грудня 2018 року про визнання винуватості між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0002564 від 05.12.2018 року, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 разом із захисником ОСОБА_5 з іншого боку.

Визнати ОСОБА_4 винуватим за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до судової палати з розгляду кримінальних справ Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1