Справа № 466/2233/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2019 року Шевч енківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ЛВК №30 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції справу за клопотанням адміністрації державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» та спостережної комісії при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Нижня Яблунька Турківського району Львівської області, з професійно-технічною освітою, неодруженого, раніше судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

встановив:

ОСОБА_5 засуджений 24.09.1998 року Турківським районним судом Львівської області за ч.1 ст. 141, ст. 45 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі умовно з іспитовим строком 2 роки.

28.01.1999 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч.2 ст. 141 КК України на 3 роки позбавлення волі з конфіскацією 1/2 майна. ,

13.03.2000 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч.2 ст. 142 КК України на 3 роки позбавлення волі. Звільнений 08.08.2001 року на підставі ст. 5 Закону України «Про амністію» від 05.07.2001 року.

17.07.2002 року Турківським районним судом Львівської області за ч.1 ст. 15, ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 187, ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі. Звільнений 25.08.2005 умовно-досгроково на невідбутий термін покарання 1 рік 4 місяці 9 днів.

01.11.2011 року Турківським районним судом Львівської області за ч.2 ст. 185 КК України на 3 роки обмеження волі. Звільнений 04.02.2014 року умовно-достроково на невідбутий термін покарання 10 місяців 17 днів.

По даній справі ОСОБА_5 засуджений 27.06.2017 року вироком Турківського районного суду Львівської області за ч.1 ст. 122 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Станом на 28 лютого 2019 року засуджений ОСОБА_5 відбув 1 рік 8 місяців 1 день. До кінця строку відбування покарання залишилось 9 місяців 29 днів.

В.о. начальника установи начальник арештного дому державної установи «Личаківська виправна колонія (№30) та голова спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради звернулися до суду зі спільним клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 як такого, що довів своє виправлення, оскільки останній відбув 2/3 строку покарання, встановлений порядок покарання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи заохочувався два рази. З вересня 2017 року працевлаштований на виробництві установи у цех № 2 (дільниця виготовлення електромереж).

В судовому засіданні представник ЛВК № 30 ОСОБА_6 клопотання підтримала.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечив щодо задоволення клопотання.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив таке задовольнити.

Перевіривши подані матеріали, оглянувши матеріали особової справи, заслухавши пояснення представника Личаківської виправної колонії №30, яка клопотання підтримала, висновок прокурора, який не заперечував щодо клопотання, пояснення засудженого, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити

Згідно ст. 81 КК України та п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно - дострокове звільнення», умовно - достроковому звільненню підлягають після відбуття не менше 1/2 строку покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду подання.

Судом встановлено, що у ОСОБА_5 це вже шоста судимість, раніше його було звільнено на підставі Закону України «Про амністію», пізніше два рази звільнений умовно-достроково, однак після звільнення з місць позбавлення волі він на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та продовжував вчиняти нові умисні злочини.

Тому, наявність у засудженого ОСОБА_5 двох заохочень на думку суду не свідчать про те, що він довів своє виправлення, оскільки належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.

Суд вважає, що адміністрація державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» не надала достатніх доказів того, що ОСОБА_5 своєю поведінкою та сумлінним ставленням до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчив успішність процесу виправлення.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

у задоволенні клопотання адміністрації державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» та спостережної комісії при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з моменту її проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1