Справа № 738/2193/18
№ провадження 1-в/738/3/2019
УХВАЛА

іменем України

14 березня 2019 року Менський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю

прокурора: ОСОБА_3

засудженого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою «Менська виправна колонія № 91» в залі судових засідань Менського районного суду клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2014 році», -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2018 року до суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно останнього Закону України «Про амністію у 2016 році». В клопотанні захисних просить на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2016 році» скоротити наполовину невідбуту частину покарання призначеного вироком апеляційного суду Миколаївської області від 16 вересня 2008 року відповідно до якого ОСОБА_4 було засуджено за вчинення злочинів передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ст. 290 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

В лютому 2019 року захисником ОСОБА_6 було подано заяву про виправлення описки в його клопотанні. Згідно поданої заяви просив застосування відносно засудженого ОСОБА_4 ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Захисних ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила застосувати відносно засудженого ОСОБА_4 ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» та скоротити йому на половину невідбуту частину покарання.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що підпадає під дію ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році», а тому просив скоротити йому на половину невідбуту частину покарання призначеного вироком апеляційного суду Миколаївської області від 16 вересня 2008 року.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що клопотання не підлягає задоволенню, так як засуджений почав відбувати покарання вже після набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році», а, отже, відносно нього не можливо застосувати ст. 6 даного Закону.

Заслухавши думку захисника, засудженого, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судом, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

19 квітня 2014 року набрав чинності Закон України №1185-VII від 08 квітня 2014 року «Про амністію у 2014 році», статтею 6 якого передбачається скоротити наполовину невідбуту частину покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону.

Згідно з положеннями ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році», виконання цього закону покладається на суди, застосування цього Закону щодо осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням здійснюється за поданням органу виконання покарань, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, або за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні копії вироку апеляційного суду Миколаївської області від 16 вересня 2008 року ОСОБА_4 було засуджено за вчинення злочинів передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ст. 290 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна (а.с. 19-22).

Згідно ухвали Верховного суду України від 11 грудня 2008 року вирок апеляційного суду Миколаївської області від 16 вересня 2008 року залишений без змін (а.с. 23-25).

На виконання вказаного вироку, що підтверджується копією рапорту ст. о/у Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, засудженого ОСОБА_4 , який розшукувався Заводським ВПГУНП в Миколаївській області як злочинець, який ухиляється від виконання вироку суду, було затримано о 22 годині 00 хвилин 10 серпня 2017 року (а.с. 14).

З огляду на вищевикладене, а саме те, що ОСОБА_4 почав відбувати покарання у вигляді позбавлення волі за вироком апеляційного суду Миколаївської області від 16 вересня 2008 року вже після набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» №1185-VII, а стаття 6 даного Закону застосовується лише до засуджених, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. 86 КК України, ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році», ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2014 році».

На ухвалу прокурором, захисником може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою в семиденний строк з часу отримання її копії.

Головуючий: ОСОБА_1