Провадження №1-кп/127/1245/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду №19 обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001853 від 19.04.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України.

Відповідно до ст. 331 КПК України судом постановлено на розгляд учасників процесу питання доцільності зміни, скасування чи продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, оскільки судове провадження з об`єктивних причин не може бути розглянуто судом до закінчення строку дії попередньої ухвали суду про продовження утримання обвинуваченого під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила продовжити дію запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з підстав продовження існування ризиків для кримінального провадження, які існували на момент обрання останньому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме: існує ризик того, що ОСОБА_6 , враховуючи кількість епізодів злочинної діяльності, продовжить свою протиправну діяльність, оскільки обвинувачений вчинив дані злочини будучи судимим, тобто після засудження не став на шлях виправлення, зможе ухилятися від явки до суду, оскільки запобіжний захід обвинуваченому обирався саме під час судового розгляду, в зв`язку з тим, що останній переховувався від суду, а також через існування ризику можливості чинення обвинуваченим тиску на недопитаного свідка, а тому вважала за неможливе запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала щодо задоволення клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою через не доведення прокурором існування ризиків для кримінального провадження, запобігти яким неможливо застосуванням до її підзахисного більш м`якого запобіжного заходу, а тому просила змінити запобіжний захід ОСОБА_4 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника.

Заслухавши клопотання прокурора та думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, умисно ухилявся від явки до суду, в зв`язку з чим був оголошений в розшук, є раніше неодноразово судимим, востаннє був умовно-достроково звільнений від відбування покарання, однак на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та вчинив нові злочини, у справі залишається недопитаним свідок, а тому суд з врахуванням вимог ст. 5 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод, приходить до переконання, що застосування більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою не може запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України, а саме спробам ОСОБА_4 переховуватися від суду, чинити тиск на недопитаного свідка, а також продовжити вчиняти нові злочини, а тому приходить до висновку, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, а ОСОБА_4 слід продовжити обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.
Керуючись ст. 5 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод, ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196-199, 331, 370-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.
Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою, продовжити на 60 днів з 22 січня 2019 року до 22 березня 2019 року включно.
Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: