Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/140/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2018 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Кропивницькому апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 10.09.2018 року, якою засудженому

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, одруженому, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
відмовлено у задоволенні його скарги на дії адміністрації установи виконання покарань №37, щодо зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 10 вересня 2018 року засудженому ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні його скарги на дії адміністрації установи виконання покарань № 37, щодо зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що районним судом йому неправильно відмовлено у задоволенні його скарги на дії адміністрації установи та вважає, що його строк відбування покарання повинен був закінчитися ще 25 серпня 2018 року, а тому просить апеляційний суд винести законне і обґрунтоване рішення.
Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав свої апеляційні вимоги, думку прокурора, який заперечив задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали скарги та проаналізувавши доводи апеляційної скарги засудженого колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів скарги, вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 29 травня 2015 року ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч.3 ст. 187, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України, до позбавлення волі на сім років шість місяців.
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області від 25 серпня 2015 року, апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишено без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.
Ухвалою Жовтоводського районного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2016 року засудженому ОСОБА_7 зараховано в строк покарання призначеного за вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 29 травня 2015 року строк попереднього ув`язнення з 05 квітня 2014 року по день набрання вироком законної сили, тобто по 25 серпня 2015 року, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Жовтоводського районного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2017 року засудженому ОСОБА_7 замінено невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким на обмеження волі на два роки чотири місяців дев`ятнадцять днів.
Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 26 березня 2018 року засудженому ОСОБА_7 зараховано у строк покарання час його слідування під вартою з Жовтоводської ВК-26 до Устинівського ВЦ № 37, а саме з 05 січня 2018 року по 05 березня 2018 року, тобто 60 днів, що відповідно до ч.5 ст. 72 КК України становить чотири місяці.
Під час відбуття покарання в Устинівському виправному центрі, ОСОБА_7 звернувся до адміністрації установи щодо визначення закінчення строку відбування ним покарання, на що останньому було відмовлено.
Не погоджуючись з діями адміністрації установи, ОСОБА_7 17 серпня 2018 року, подав до Устинівського районного суду Кіровоградської області скаргу на неправомірні дії адміністрації установи виконання покарань щодо зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання.
Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 10 вересня 2018 року засудженому ОСОБА_7 у задоволенні його скарги на дії адміністрації установивідмовлено.

Отже, статтею 61 КВК України регламентовані обов`язки адміністрації виправного центру, а саме: адміністрація веде облік засуджених, роз`яснює порядок і умови відбування покарання, організовує трудове і побутове влаштування засуджених; забезпечує додержання умов праці засуджених, порядку та умов відбування покарання; здійснює нагляд і заходи попередження порушень порядку відбування покарання; проводить із засудженими соціально-виховну роботу; застосовує встановлені законом заходи заохочення і стягнення; здійснює роботу щодо підготовки засуджених до звільнення.
Також, порядок здійснення зазначених повноважень визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.
Крім того, пунктами 1.1, 4.8 Інструкції «Про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів», затвердженої наказом Міністерства юстиції України за № 847/5 від 08 червня 2012 року встановлено, що ця Інструкція регламентує діяльність відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень (далі - підрозділ) установ виконання покарань (далі - установа) та слідчих ізоляторів (далі - СІЗО) з питань приймання до установ (СІЗО), обліку, переміщення під вартою (конвоювання) засуджених (осіб, які тримаються під вартою), звільнення їх з установ (СІЗО) та з інших питань, пов`язаних з виконанням вироків судів та інших судових рішень. Початок строку відбування покарання засудженого вираховується згідно із судовими рішеннями, а коли особу було взято під варту після винесення обвинувального вироку, згідно з документом про тримання під вартою.
Отже, з огляду на викладене, адміністрація установи виконання покарань немає повноважень щодо визначення закінчення строку відбування покарання засудженому ОСОБА_7 і це питання може вирішуватись лише місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, а тому дії адміністрації установи в даному випадку були правильними.
За вказаних обставин Устинівський районний суд своєю ухвалою від 10 вересня 2018 року законно таобґрунтовано відмовивзасудженому ОСОБА_7 у задоволенні його скарги на дії адміністрації установи, оскільки адміністрацією Устинівського ВЦ № 37, з урахуванням вищевказаних рішень судів, правильно визначено засудженому ОСОБА_7 закінчення строку відбуття покарання за вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 29 травня 2015 року, а тому доводи його апеляційної скарги з цього приводу є безпідставними, через що вказану ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 10.09.2018 року, якою ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні його скарги на дії адміністрації установи виконання покарань №37, щодо зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2