Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/151/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2018 року м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького Апеляційного Суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
адвоката ОСОБА_8 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровграда від 07 грудня 2018 року, якою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кіровограда, із середньою спеціальною освітою, безробітного, неодруженого, без утриманців, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:
-14.10.2010 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч. 1 ст. 185 КК України; кримінальна справа закрита на підставі ст. ст. 7-3 КПК України, направлений в спецзаклад на 1 рік;
- 21.06.2016 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда, за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 10 години 30 хвилин 02 лютого 2019 року, з визначенням застави у розмірі 35 240 гривень.
ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Зокрема, досудовим розслідуванням наразі встановлено, що 05 грудня 2018 року приблизно о 04 годині 00 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , спільно з неповнолітнім ОСОБА_9 , проходив по АДРЕСА_3 .В цей час їх увагу привернув магазин «СтроИса», що розташований за адресою м. Кропивницький, вул. Холодноярська, 181.Припускаючи що в даному магазину можуть знаходитися матеріальні цінності та грошові кошти у ОСОБА_7 спільно з неповнолітнім ОСОБА_9 , виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, заздалегідь розподіливши ролі між собою, неповнолітній ОСОБА_9 , за допомогою цеглини, яку заздалегідь заготував, розбив скло віконної рами після чого, проник до приміщення магазину, звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 1000 гривень та ноутбук марки «Леново» чорного кольору, вартість якого зі слів потерпілого складає 1000 гривень, ноутбук марки «НР» сірого кольору, вартість якого зі слів потерпілого складає 1500 гривень, ноутбук марки «Самсунг» чорного кольору з сірими вставками, вартість якого зі слів потерпілого складає 1 500 гривень, які передавав ОСОБА_7 , який знаходився на вулиці та спостерігав за навколишнім середовищем, щоб в разі небезпеки повідомити ОСОБА_9 , і надати останньому можливість зникнути з місця скоєння злочину.
Після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_9 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, своїми діями спричинили майнову шкоду на суму 5 000 гривень.
Ухвалою слідчого судді постановлено клопотання старшого слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП В Кіровоградській області ОСОБА_10 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити, та, відповідно застосувати стосовно підозрюваного вказаний запобіжний захід на строк 60 днів, із визначенням застави.
Своє рішення слідчий суддя місцевого суду мотивував наявністю достатніх доказів про обґрунтовану підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Враховуючи вказане та інші обставини, зокрема, й передбачені ст. 178 КПК України, суд прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та постановив судове рішення, яким обрав стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалу слідчого судді оскаржено в апеляційному порядку адвокатом підозрюваного ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі адвокат в інтересах підозрюваного просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалою, якою відмовити в обранні стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Свої вимоги умотивовує наступними доводами.

Рішення слідчого судді вважає незаконним, необґрунтованим.
Матеріали клопотання не містять доказів про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення; станом на теперішній час не встановлені особи, які вчинили кримінальне правопорушення.
Є не доведеними всі ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та що їх заявлено прокурором. Слідчим суддею цих ризиків не наведено, не проаналізовано.
Не є доведеним наявність ризику переховуватися від досудового розслідування та суду, адже в межах іншого кримінального провадження стосовно підозрюваного обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Не доведена неможливість застосування інших, більш м`яких, запобіжних заходів
Судове рішення викладене в загальних рисах, наведені в ухвалі обставини та підстави обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під ватою, - формальні.
Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, подану адвокатом, просили скасувати ухвалу слідчого судді, думку прокурора, який заперечив задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Підозра ОСОБА_7 , як те правильно зазначено також слідчим суддею, підтверджується наявними зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких, санкція його передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Також відповідно до ст. 178 КПК України, колегією суддів враховуються й наступні обставини.

Підозрюваний ОСОБА_7 є особою молодого віку, безробітний, не навчається, неодружений, без утриманців, тобто, не має сталих соціальних зв`язків, офіційного та постійного джерела доходу не має.
Приймається до уваги, що підозрюваний раніше притягався до кримінальної відповідальності, судимий за вчинення злочинів проти власності.

Як встановлено, в провадженні Знам`янського міськрайонноого суді Кіровоградської області перебуває обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 262 КК України.

В межах означеного кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Будучи під цілодобовим домашнім арештом, ОСОБА_7 наразі підозрюється у вчиненні нового кримінального правопорушення.

Вказане характеризує особу обвинуваченого як схильну до вчинення злочинів, асоціальної поведінки.

Як встановлено в судовому засіданні слідчим суддею, ОСОБА_7 до затримання мешкав з іншим підозрюваним ОСОБА_9 , за заявленим місцем проживання будинок батька підозрюваного проживав періодично.

Досудове розслідування у провадженні тільки (06 грудня) розпочато, а тому можливе встановлення свідків у даному провадженні, проведення ряду слідчих дій.

Враховуючи означене, а також і тяжкість покарання, що може загрожувати ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється, є підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Ризики, заявлені досудовим розслідуванням, знайшли своє підтвердження.

Тож, враховуючи зазначене вище у сукупності, можливо стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя місцевого суду правильно оцінив наявні ризики та обґрунтовано задовольнив клопотання органу досудового розслідування, обравши стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, також запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а у такому випадку не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Обраний відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Щодо доводів апеляційної скарги адвоката, де останній зазначає про можливість застосування стосовно підозрюваного більш мяких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, зауважується наступне.

Стосовно підозрюваного не може бути застосований такий запобіжний захід як особисте зобов`язання, оскільки цей запобіжний захід є найм`якішим, і, з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, особу підозрюваного, - є недоцільним у даному кримінальному провадженні, таким, що не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Особиста порука не може бути застосована до підозрюваного, оскільки цей запобіжний захід полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, однак, в оточенні підозрюваного таких осіб не встановлено.
Домашній арешт, як встановлено матеріалами клопотання, є недоцільним запобіжним заходом щодо підозрюваного, оскільки, як те встановлено, не забезпечує його належної процесуальної поведінки; ОСОБА_7 , будучи під цілодобовим домашнім арештом у межах іншого кримінального провадження стосовно нього, як те натепер встановлено досудовим розслідування, вчинив нове умисне корисливе кримінальне правопорушення.

Запобіжний захід у вигляді застави у конкретному випадку не є доцільним до застосування, оскільки розмір застави визначається з урахуванням майнового стану підозрюваного, проте останній є безробітним.

Тим, більше, при обранні запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , слідчим суддею визначено заставу, у разі внесення якої ОСОБА_7 буде негайно звільнено з-під варти, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що у судовому засіданні суду першої інстанції не було доведено наявність ризиків для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також й інші доводи, є необґрунтованими та спростовуються наведеним вище.
У конкретному випадку, обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження.

Тож, беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровграда від 07 грудня 2018 року, якою стосовно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 10 години 30 хвилин 02 лютого 2019 року, з визначенням застави у розмірі 35 240 гривень, залишити без змін.

Ухвала Кропивницького Апеляційного Суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4