Справа № 171/749/19
В И Р О К
іменем України

15 травня 2019 року м. Апостолове Дніпропетровської області

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження 0000316 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Мілешти Ніспоренського району Молдови, громадянина України, має середню освіту, не перебуває в шлюбі, не працюючого, що зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 31.08.2011 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавленні волі з іспитовим строком 1 рік, 2) 19.09.2012 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2,71 КК України до 3 років 01 місяця позбавлення волі, звільнений 02.07.2014 року на підставі ст.2 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014 р. на 2 роки 04 місяці 05 днів, у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.297 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 03.04.2019, приблизно о 01 годині, знаходився на кладовищі, яке розташоване поблизу с. Запорізьке Апостолівського району Дніпропетровської області, де побачив поруч з місцем поховання померлого ОСОБА_5 дві металеві лавки, які вкопані в землю. В той же день та час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння металевими предметами з лавки, що знаходилась біля могили похованого ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі похованого ОСОБА_5 , ОСОБА_3 03.04.2019, приблизно о 01 годині 05 хвилин, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи на вищевказаному кладовищі, таємно із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, нехтуючи моральними засадами суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання, за допомогою фізичної сили витягнув металеві лавки, які знаходились поряд з могилою померлого, після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, від`єднав дерев`яний верх лавки від металевої основи, яка складалася з металевих труб та кутників. Дерев`яний верх лавки залишив на місці та заволодів металевими трубами в кількості 2 штук, діаметром 5 см, довжиною 80 см, товщиною стінки 0,3 см, вартістю 36,16 гривень за 1 шт., загальною вартістю 72,32 гривень, металевими кутниками в кількості 2 штук, довжиною 80 см, шириною 4x4 см, товщиною 0,4 см, вартістю 21,8 гривень за 1 шт., загальною вартістю 43,59 гривень, металевими кутниками в кількості 2 штук, довжиною 90 см, шириною 6x3 см, товщиною 0,8 см, вартістю 36,45 гривень, загальною вартістю 72,90 гривень, металевими кутниками в кількості 4 штук, довжиною 90 см, шириною 4x4 см, товщиною 0,4 см, вартістю 24,52 гривень за 1 шт., загальною вартістю 98,08 гривень, тим самим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоди на загальну суму 286,89 гривень.

ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, в той же день, приблизно о 01:30 годині, діючи з єдиним злочинним умислом, побачив поруч з місцем поховання померлих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дві металеві лавки, які вкопані в землю.

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі похованих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_3 в той же день та час, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи на вищевказаному кладовищі, таємно із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, нехтуючи моральними засадами суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання, за допомогою фізичної сили витягнув металеві лавки, які знаходились поряд з могилами померлих, після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, від`єднав дерев`яний верх лавки від металевої основи, яка складалася з металевих труб та кутників. Дерев`яний верх лавки залишив на місці та заволодів металевими трубами в кількості 2 штук, довжиною 80 см, діаметром 6 см, товщиною 0,3 см, вартістю 44,21 гривень за 1 шт., загальною вартістю 88,42 гривень, металевими кутниками в кількості 2 штук, довжиною 90 см, шириною 5x5 см, товщиною 0,5 см, вартістю 33,67 гривень за одну штуку, загальною вартістю 67,34 гривень, металевими кутниками в кількості 2 штук, довжиною 110 см, шириною 7,5x7,5 см, товщиною 0,2 см, вартістю 37,07 гривень за 1 шт., загальною вартістю 74,14 гривень, тим самим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоди на загальну суму 229,90 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні вищевказаного злочину визнав повністю, з обставинами скоєння злочину, що зазначені в обвинувальному акті, погодився, та пояснив, що він дійсно в ніч на 03.04.2019 року пішов на кладовище, що розташоване поблизу с. Запорізьке Апостолівського району, де побачив біля поховань 2 лавки, виготовлені з металу, які вирішив викрасти та здати на пункт приймання металобрухту. Він витягнув металеві лавки із землі, після чого металеві вироби викрав. Крадіжку вчинив з метою отримання коштів, так як він хотів випити, але у нього не було грошей. У вчиненому кається, заподіяні ним збитки потерпілим відшкодовані.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння сторонами провадження змісту цих обставин, встановивши, чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують обвинуваченого.

Досліджені і перевірені судом докази у справі, якими обґрунтовується винуватість ОСОБА_3 у вчиненому злочині є логічними, послідовними, узгоджуються між собою,є достатніми і дозволяють дійти висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.3 ст.297 КК України як незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене з корисливих мотивів.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро покаявся, тому у відповідності до положень ч.1 ст.66 КК України суд враховує вказану обставину як таку, що пом`якшує покарання обвинуваченого.

Обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив злочинів.

Мотиви призначення покарання.
Відповідно до положень ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує наступне.

Злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, не зайнятий суспільно-корисною працею.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, та обставину, що його обтяжує, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження нових злочинів є призначення покарання в межах санкцій ч.3 ст.297 КК України у вигляді позбавлення волі та доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та звільнення від відбування призначеного основного покарання з випробуванням строком 3 роки на підставі ст.75 КК України.

Відповідно до положень п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України суд покладає на обвинуваченого наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Речові докази у справі металеві вироби, повернуті потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , суд вважає за необхідне залишити власникам.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на досудовому слідстві не обирався, процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.297 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до положень ст.76 КК України наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на Апостолівський РВ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.

Речові докази у справі металеві вироби, повернуті потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , залишити власникам.

На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копію судового рішення надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1