Житомирський апеляційний суд
Справа №284/230/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 213 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року. Житомирський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , -

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі кримінальне провадження за ч. 1 ст. 213 КК України щодо ОСОБА_7 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Великий Кобилин Овруцького району Житомирської області, проживаючого у с. Норинськ Овруцького району Житомирської області, раніше не судимого, -

за апеляційною скаргою прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Лугинського районного суду Житомирської області від 14.08.2018., -
в с т а н о в и в:

Цим вироком ОСОБА_7 визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, та виправдано у зв`язку з відсутністю події злочину.

Скасовано запобіжний захід щодо ОСОБА_7 у виді підписки про невиїзд.

Речові докази: брухт чорного металу вагою 10780 кг. та грошові купюри вирішено повернути власникам .

У даній справі ОСОБА_7 обвинувачується у порушенні порядку здійснення операцій з металобрухтом, передбачених ст. 4 Закону України «Про металобрухт» від 05.05.1999 року, - здійсненні операцій з брухтом кольорових і чорних металів без відповідної державної реєстрації та організації незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту за таких обставин. У період часу з 2008 року по 28 березня 2012 року за місцем свого постійного проживання по АДРЕСА_1 ОСОБА_7 , будучи фізичною особою підприємцем, без відповідної державної реєстрації та без спеціального дозволу (ліцензії), організував незаконний пункт прийому, схову та збуту металобрухту чорного та кольорового металу, та здійснював операції з брухтом чорних та кольорових металів, купуючи його у населення, за готівковий розрахунок, з метою його подальшої реалізації за більшою ціною, з метою особистого збагачення. Зокрема, 23.03.2012 близько 19 години ОСОБА_7 купив 5 кг. брухту кольорового металу у ОСОБА_9 за ціною 4 гривні за кілограм, на суму 20 гривень. В продовження свого злочинного наміру, 26.03.2012 в темну пору доби ОСОБА_7 купив 22 кілограми брухту чорного металу у ОСОБА_10 за ціною 1 гривня за кілограм, на суму 22 гривні. 28.03.2012 у період часу з 18 год. 30 хв. до 21 год. 50 хв. та 29.03.2012 у період часу з 10 год. 20 хв. до 11 год. 30 хв. та з 14 год. 25 хв. до 16 год. 05 хв. на подвір`ї в господарстві ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 під час проведення обшуку працівниками міліції Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області було виявлено та вилучено брухт чорного металу загальною вагою 10780 кг.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 год. На підставі ст. 49 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності. Речові докази, - брухт чорного металу вагою 10780 кг. та 42 грн., вилучені в ході оглядів місця події, - звернути в дохід держави. Посилається на однобічність та неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Твердить про доведеність винності обвинуваченого у вчиненні інкримінуємого йому злочину.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_7 просить залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а виправдувальний вирок без змін.

Заслухавши доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, колегія суддів приходить до таких висновків.
З матеріалів справи видно, що судом першої інстанції були належним чином досліджені всі фактичні обставини справи, яким дано належну оцінку щодо обвинувачення інкримінованого ОСОБА_7 стороною обвинувачення.
Обвинувачений ОСОБА_7 у межах пред`явленого обвинувачення винним себе не визнав, надав суду показання про те, що увесь металобрухт, який був вилучений в його домогосподарстві під час обшуку 28-29.03.2012, він накопичував протягом останніх 10 років та використовував його для власних господарських потреб, зокрема, для власного автомобіля, комбайна та інших сільськогосподарських машин. Частина металобрухту складалася з арматури, сітки та металевих стовпчиків, які він зняв з огорожі будинків, в яких раніше проживав. Стверджував, що не здійснював будь-яких операцій з брухтом кольорових і чорних металів та не організовував незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту.
Показання обвинуваченого судом першої інстанції обґрунтовано були визнані достовірними, оскільки вони узгоджуються з показаннями свідків обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під час судового розгляду та сукупністю інших достовірних доказів, яким судом першої інстанції дано належну оцінку у вироку.
Так, свідки обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під час судового розгляду показали, що вони не здавали ОСОБА_7 металобрухту та не отримували від нього гроші. Підписали документи, що дали йому працівники міліції, не читаючи їх.
Відповідно до протоколу обшуку від 28-29.03.2012, у домоволодінні обвинуваченого було виявлено та вилучено брухт чорного металу загальною вагою 10780 кг. Будь-якого брухту кольорових металів знайдено не було. Не було також виявлено листу металу (жесті) та двох металевих болванок про купівлю яких ОСОБА_7 стверджував свідок ОСОБА_10 на досудовому розслідуванні.
Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (поняті згідно протоколу огляду місця події від 26.03.2012) показали під час судового розгляду, що вони не були присутніми під час вилучення грошових коштів у ОСОБА_10 та підписали протокол на прохання працівників міліції.
З огляду на вищевказані обставини та значний проміжок часу між проведенням органом досудового розслідування вищевказаного обшуку (29.03.2012), оглядом та вилученням грошових коштів у вищевказаних свідків (03.05.2012) та порушенням кримінальної справи по факту здійснення незаконних операцій з металобрухтом (31.03.2012) та відносно ОСОБА_7 (17.05.2012), суд першої інстанції обґрунтовано визнав недостовірними показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на досудовому розслідуванні та дані протоколів огляду речових доказів грошових купюр, вилучених у цих свідків, та визнав недоведеними факти скуповування обвинуваченим брухту металів у цих осіб.
Аналізуючи показання свідків обвинувачення ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх недостовірними, оскільки показання свідка ОСОБА_13 є неконкретними, а показання свідка ОСОБА_14 згідно ч. 3 ст. 68 КПК України 1960 року не можуть бути доказом, оскільки про обставини, про які він повідомив, йому стало відомо від невідомих осіб.
Крім того, під час судового розгляду свідок ОСОБА_14 показав, що йому невідомо про факти здійснення ОСОБА_15 операцій з металобрухтом.
Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 підтвердили ті обставини, що металобрухт, що був виявлений та вилучений працівниками міліції по АДРЕСА_1 накопичувався протягом тривалого часу та використовувався для власних потреб ОСОБА_7 , який не скуповував у населення металобрухт, не організовував удь-якого пункту прийому, схову та збуту металобрухту.

Показання свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 (осіб, які на час досудового розслідування брали участь у проведенні процесуальних дій як працівники міліції у даній справі), що підтверджують версію обвинувачення, обґрунтовано визнані судом показаннями зацікавлених осіб та недопустимими доказами.
Оцінюючи всі докази у справі, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність події інкримінованого ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.
Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства при розгляді даного кримінального провадження в суді першої інстанції, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення чи потребували додаткового дослідження в суді апеляційної інстанції, колегією суддів не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України 1960 року, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Лугинського районного суду Житомирської області від 14 серпня 2018 року щодо ОСОБА_7 , - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.
Судді: