УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7
представника потерпілих адвоката ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисників адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання представника потерпілих ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України ОСОБА_9 з домашнього арешту на тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:

28.02.2019 під час судового розгляду кримінального провадження представник потерпілих ОСОБА_8 заявив клопотання в порядку ст. 331 КПК України, про заміну діючого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_9 на тримання під вартою, мотивуючи це тим, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, яке відповідно до статті 12 КК України є особливо тяжким злочином, а також те, що 15.01.2019 обвинувачений порушив запобіжний захід і самовільно залишив своє житло за адресою: АДРЕСА_1 .
У відповідності з вимогами ст. 331 КПК України суд поставив на розгляд питання доцільності заміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 з домашнього арешту на тримання під вартою з підстав зазначених представником потерпілих у клопотанні.
Представник потерпілих ОСОБА_8 та потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримали клопотання стосовно необхідності заміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 на більш суворий тримання під вартою, оскільки він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, яке відповідно до статті 12 КК України є особливо тяжким злочином, а також наголошують про те що обвинувачений порушив обов`язки покладені на нього судом стосовно заборони цілодобово покидати місце свого мешкання будинок АДРЕСА_1 . Представник потерпілих зазначає, що 15.01.2019 обвинувачений порушуючи покладені на нього судом обов`язки, без дозволу суду, самовільно покинув місце свого мешкання та прибув до Комунальна установа «Запорізький обласний шкірно-венерологічний клінічний диспансер» Запорізької обласної ради, за адресою м. Запоріжжя, вул. Академіка Амосова, 67 для отримання медичної допомоги. В підтвердження цього представник потерпілих, надав суду довідку КУ «ЗОШВКД» ЗОР, про те що 15.01.2019 ОСОБА_9 надавалась медична допомога у цьому медичному закладі. Таким чином на думку представника потерпілих, обвинувачений порушив обв`язки покладенні на нього судом стосовно домашнього арешту, у зв`язку з чим йому необхідно змінити діючий запобіжний захід на тримання під вартою, взявши під варту в залі суду.
Прокурор у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання представника потерпілих ОСОБА_8 та просив суд змінити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою з підстав зазначених у клопотанні.
Захисники підозрюваного в судовому засіданні категорично заперечували проти зміни запобіжного заходу обвинуваченому. При цьому було зазначено, що обвинувачений не порушував запобіжний захід. Медична допомога обвинуваченому надавалась 15.01.2019 в ранці до початку судового засідання за адресою: АДРЕСА_1 тобто за місцем мешкання обвинуваченого. Довідка, яка надана суду про те, що обвинувачений начебто покинув місце свого мешкання та звернувся до КУ «ЗОШВКД» ЗОР лише підтверджує факт надання йому медичної допомоги працівниками медичної установи, адреса якої зазначена на фірмовому бланку. Окрім цього, захисниками обвинуваченого зазначено, що суду не надано жодних матеріалів від правоохоронних органів, які здійснюють контроль за виконанням запобіжного заходу обвинуваченим, про те що ним було порушено запобіжних захід та відповідні обов`язки. Також захисники обвинуваченого зазначають, що 15.01.2019 в судовому засіданні ними надавалися суду медичні документи, які свідчать про незадовільний стан здоров`я обвинуваченого. В вказаних медичних документах зазначено, що обвинувачений станом на 15.012.2019 потребував госпіталізації в умовах стаціонару. Захисники наголошують, про те що обвинувачений має право на медичну допомогу, що гарантовано ст. 49 Конституції України.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисників та заявив, що запобіжний захід та обв`язки покладені на нього судом він ніколи порушував, медична допомога надавалось йому за місцем проживання.
Суд, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисників, потерпілих та їх представника, встановив наступне.
Ухвалою суду від 13.08.2018 змінено ОСОБА_9 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт шляхом заборони цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , який в подальшому в ході судового розгляду продовжувався до 15.03.2019 включно. На обвинуваченого ОСОБА_9 покладено такі обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою, не залишати м. Запоріжжя без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; не спілкуватись зі свідками або потерпілими у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до положень ст. 181 КПК України, контроль за виконанням ухвали суду про обрання запобіжного заходу домашнього арешту, покладається на виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого.
Станом на 28.02.2019 до суду не надходило жодних матеріалів від органів внутрішніх справ, стосовно того що обвинуваченим порушено запобіжний захід та покладені на нього обов`язки.
Під час судового розгляду, прокурор, представник потерпілих ОСОБА_8 та потерпіли зазначили, про те що вони не зверталися до правоохоронних органів, з метою встановлення факту порушення обвинуваченим запобіжного заходу. В судовому засіданні потерпілі також підтвердили, що з боку обвинуваченого в період дії запобіжного заходу домашнього арешту до них зі сторони обвинуваченого незаконних дій не вчинялось.
Відповідно до частин першої та другої статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Зокрема, положеннями Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час розгляду даного питання суд повинен перевірити: обґрунтованість підозри та вагомість доказів, тяжкість правопорушення, суспільну небезпеку правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, вік, стан здоров`я, міцність соціальних зав`язків, репутація та майновий стан підозрюваного, розмір майнової шкоди, а також з дотриманням вимог ст.ст. 183, 193, 194, 196, 197 Кримінального процесуального кодексу України постановити ухвалу, якою задовольнити або відмовити у задоволенні клопотання.
Суд, вирішуючи питання доцільності зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 з домашнього арешту на тримання під вартою, виходить з такого.
Як випливає з обвинувального акту ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, яке відповідно до статті 12 КК України є особливо тяжким злочином.
Також судом приймаються до уваги дані про його особу, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зав`язків, сімейний, майновий стан, відсутність постійного місця роботи, відсутність судимостей, позитивні характеристики, чисельні грамоти та дипломи за спортивні досягнення та ін.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , має достатні соціальні зв`язки, одружений, має на утримання дитину, хронічні захворювання, що підтверджено відповідними медичними документами. Також судом встановлено, батько обвинуваченого ОСОБА_12 страждає на онкологічне захворювання, що підтверджено відповідними медичними документами.
Крім цього, обвинуваченого ОСОБА_9 з позитивної сторони характеризує його поведінка під час проведення судових засідань.
До суду не надходило жодних матеріалів від органу Національної поліції, які можуть підтвердити факт порушення запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_9 .
Підстав для зміни запобіжного заходу на більш суворий не вбачається.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишити житло цілодобово або у певний період. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З урахуванням даних про особу обвинуваченого, а також обсяг пред`явленого йому обвинувачення, тривалість перебування під вартою, та обставин, передбачених ст. 178 КПК України, суд вважає діючий запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту належним чином забезпечується виконанням ОСОБА_9 покладених на нього процесуальних обов`язків відповідно до положень ч. 1 ст. 177 КПК України.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 195, 331, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника потерпілих адвоката ОСОБА_8 про заміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвалу постановлено в нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 28 лютого 2019 р.
Повний текст ухвали оголошений 5 березня 2019 р. о 13:00 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3