Справа №150/215/19
Провадження по справі 1-в/150/18/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву засудженого ОСОБА_3 в порядку п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України про усунення усякого роду сумнівів та протиріч, що виникають в ході виконання вироку, а саме про порядок відбування покладених обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ст. 76 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшла заява засудженого ОСОБА_3 про усунення усякого роду сумнівів та протиріч, що виникають в ході виконання вироку, ухваленого Ямпільським районним судом Вінницької області, а саме про порядок відбування покладених обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та чи відноситься до таких обов`язок не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації. Заява обґрунтована тим, що вироком Ямпільського районного суду Вінницької області його було засуджено за ч. 3 ст. 368 КК України. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. 13.02.2019 ОСОБА_3 , перебуваючи на обліку, звернувся до Чернівецького РС філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області з питань пробації з заявою про зміну періодичності його явки на реєстрацію на 1 раз на три місяці, надавши лист-запрошення до Республіки Польща для роботи на приватному підприємстві, що займається виготовленням меблів. Втім, станом на день звернення до суду із даною заявою відповідна постанова за невідомих йому причин органом з питань пробації не була винесена. По приїзду на територію України на початку квітня 2019 року дізнався, що Чернівецьким РС філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області з питань пробації було винесено відносно нього постанову про відмову в погодженні виїзду з України, датовану 19.02.2019, яку йому вручено лише 05.04.2019. Окрім того, 09.04.2019 Чернівецьким РС з питань пробації було скеровано до Чернівецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області подання про притягнення його до кримінальної відповідальності за виїзд за межі України без погодження органу з питань пробації. Разом із тим, відповідно до покладених вироком суду обов`язків, заборони на виїзд за межі України без погодження уповноваженого органу, що передбачено ч. 2 ст. 76 КК України на нього покладено не було.

ОСОБА_3 подав до суду клопотання про розгляд заяви у його відсутність, зазначивши, що подану заяву підтримує та просить суд розглянути її по суті.

Інші учасники судового процесу будучи у встановленому порядку про час та місце розгляду справ повідомленими, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд, , дослідивши матеріали справи та наявні при ній докази дійшов наступних висновків.

Вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 12 жовтня 2017 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 20 вересня 2017 року між прокурором відділу прокуратури Вінницької області та ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000193 від 01 червня 2017 року.

Визнано ОСОБА_3 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України, у відповідності до затвердженої сторонами угоди про визнання винуватості від 20 вересня 2017 року, звільнено ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням та встановленням 3 (трьох) років іспитового строку.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язано ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання ухвалено обраховувати з часу проголошення вироку, тобто з 12 жовтня 2017 року.

Вказаний вирок було направлено до виконання до органу з питань пронації за місцем зареєстрованого проживання засудженого, а саме до Чернівецького РС з питань пробації.

Чернівецьким РС з питань пробації було взято на облік ОСОБА_3 , роз`яснено йому порядок відбування призначеного вироком суду покарання та встановлено днем явки для реєстрації останній вівторок щомісяця.

Також роз`яснено положення ч. 2 ст. 34 КВК України, відповідно до якої засудженому забороняється без погодження з уповноваженим органом з питань пробації виїжджати за межі України.

Відповідно до п. 4.14. Р. IV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, стосовно засуджених осіб, на яких судом покладено обов`язок періодично з`являтися на реєстрацію ( в редакції чинній станом на день звернення засудженого до органу з питань пробації 13.02.2019), виноситься відповідно до статті 13 Кримінально-виконавчого кодексу України постанова про встановлення днів явки на реєстрацію від одного до дванадцяти разів на квартал, з якою вони ознайомлюються під підпис, після чого заводиться листок реєстрації. Періодичність явки на реєстрацію може змінюватися працівником інспекції в залежності від поведінки засудженої особи, виконання нею обов`язків. Про зміну періодичності явки на реєстрацію працівником інспекції виноситься нова постанова.

Як встановлено із досліджених судом матеріалів особових справ засудженого, з дня взяття його на облік Чернівецького РС з питань пробації останній щоразу з`являвся у визначені строки на реєстрацію, жодних порушень правил та умов перебування на обліку не допускав.

13 лютого 2019 року, у зв`язку із необхідністю тимчасового виїзду за межі України на заробітки, тривалістю, що не перевищує 90 календарних днів, про що було надано органу з питань пробації копію листа-запрошення, ОСОБА_3 звернувся до Чернівецького РС з питань пробації з клопотанням про зміну періодичності явки на реєстрацію з кожного останнього вівторка щомісячно на один раз у квартал. За таких обставин, належним чином повідомивши Чернівецький РС з питань пробації про поважність причин неявки на реєстрацію на протязі трьох разів останнього вівторка щомісяця.

Втім, постанова про зміну днів явки на реєстрацію або відмову у зміні днів явки уповноваженим органом не виносилася, відповідне повідомлення у відмові в розгляді заяви засудженого чи-то відтермінуванні такого розгляду також відсутнє. Натомість, Чернівецьким РС з питань пробації було винесено постанову про відмову у погодженні на виїзд з України засудженої особи, датовану 19.02.2019. Посилаючись на положення ч. 2 ст. 34 КВК України, відповідно до якої особі, засудженій до позбавлення права обіймати посади забороняється без погодження з уповноваженим органом з питань пробації виїжджати за межі України 09.04.2019 скеровано до Чернівецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області подання про притягнення його до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 537, ч. 2 ст. 539 КПК України, місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Відповідно до ст. 63 Конституції України засуджений користується всіма правами людини і громадянина, за винятком обмежень, які визначені законом і встановлені вироком суду.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про пробацію» суб`єкти пробації зобов`язані: виконувати встановлені законом та покладені на них рішенням суду обов`язки; не вчиняти правопорушень; виконувати законні вимоги персоналу органу пробації; надавати достовірну інформацію персоналу органу пробації.
У справі Власов та Беньяш проти Росії (заяви №№ 51279/09 та 32098/13) ЄСПЛ констатував порушення Росією ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї (Свобода пересування), що мало прояв у відмові у видачі засудженим закордонного паспорта та забороні виїзду за межі Росії. Також Суд зазначив, що такі обмеження можуть бути визнані обґрунтованими в конкретному випадку лише за умови, що є очевидні ознаки того, що існує реальний суспільний інтерес, який переважає право окремої особи на свободу пересування. Обмеження також повинні бути засновані на чітких доказах, які б достовірно свідчили про наявність триваючої загрози, на запобігання якої спрямовані ці заходи. У разі коли заборона на виїзд є наслідком статусу заявника як особи, яка засуджена за вчинення злочину і нереабілітованого, Європейський Суд вважає, що таке загальне і практично автоматичне обмеження не може бути визнано за необхідне (див. Постанову Європейського СУДУ у справі "Мілен Костов проти Болгарії" (Мілен Костов v. Bulgaria) від 3 вересня 2013 року, скарга №40026/07 ні, не § 17, рішення у справі "Саркізов та інші проти Болгарії" (Sarkizov та інші проти Болгарії) від 17 квітня 2012 року, скарга №№ 37981/06, 38022/06, 39122/06, 44278/06 і згадані вище рішення у справі "Налбанцкі проти Болгарії", § 66).
За наведених обставин, суд констатує, що права засудженого не можуть підлягати будь-яким обмеженням, окрім тих, які визначені законом та встановлені вироком суду, при цім, у разі застосування відповідних обмежень, вони повинні бути засновані на чітких доказах, які б достовірно свідчили про наявність триваючої загрози, на запобігання якої вони спрямовані.
А тому, суд, з метою уникнення усілякого роду сумнівів та протиріч, що виникають у засудженого під час виконання покладених на нього вироком суду обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України вважає за необхідне уточнити порядок відбування покарання засудженим.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Установити, що порядок відбування покладених на засудженого ОСОБА_3 вироком Ямпільського районного суду Вінницької області 12 жовтня 2017 року обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ст. 76 КК України полягає в періодичній явці для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, що встановлюється постановою відповідного органу з питань пробації на обліку якого перебуває засуджений з урахуванням поведінки засудженої особи та виконання нею обов`язків від одного до дванадцяти разів на квартал, та в повідомленні уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Заборона виїзду засудженого до позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації встановлена ч. 2 ст. 34 КВК України.

Вирішення питань щодо зміни періодичності явки на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, а також погодження права виїзду засудженого за межі України вирішуються шляхом подання відповідної заяви до органу пробації, на обліку якого перебуває засуджений.

Вирішення вказаних заяв відбувається відповідальною особою органу пробації з дотриманням вимог Конституції України, Закону України «Про пробацію», а також з урахуванням рішень Європейського суду з прав людини з належним обґрунтуванням підстав задоволення або відмови в задоволенні вказаних заяв.

Ухвала може бути оскаржена на протязі семи днів від дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

СУДДЯ ОСОБА_4