Провадження № 1-кс/761/9630/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 про забезпечення дотримання прав підозрюваного, шляхом надання дозволу на побачення підозрюваного з родичами, в порядку ст.206 КПК України,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА :

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 02 квітня 2019 року надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 про забезпечення дотримання прав підозрюваного, шляхом надання дозволу на побачення підозрюваного з родичами, в порядку ст.206 КПК України.

Скаргу адвокат ОСОБА_2 мотивує наступним.

Так, Центральним апаратом Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0008030 від 16.09.2014 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 146, ч.2 ст. 147, ч. 4 ст. 189. ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 256, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 369, ч. 1 ст. 377 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України.

17 травня 2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_6 , до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189. ч. 2 ст. 147, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 189 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави.

11.02.2019 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_6 , продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному до 11.04.2019 року.

Так, підозрюваний ОСОБА_3 тримається з 17.05.2018 року у Ізоляторі тимчасового тримання ГУНП у м.Києві, за адресою: м. Київ, пров. Косогірний, 7.

19.02.2019 року, захисник підозрюваного звернувся з клопотанням про надання дозволу на побачення підозрюваного ОСОБА_3 з вітчимом ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та з ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 з якою підозрюваний фактично сумісно проживає, вона є його цивільною дружиною.

Однак, слідчим було направлено лист з відмовою у наданні такого побачення, мотивуючи таке рішенням відсутністю даних на підтвердження родинних зв`язків підозрюваного ОСОБА_3 з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Таку відмову у наданні побачення з родичами захисник ОСОБА_2 вважає незаконною та необґрунтованою.

Так, факт родинних зв`язків ОСОБА_3 з ОСОБА_7 було установлено прокурором ще під час затримання ОСОБА_3 , оскільки саме ОСОБА_7 , який являється вітчимом ОСОБА_3 було повідомлено про затримання останнього.

Що стосується ОСОБА_8 , то вона є особою, яка спільно проживає з підозрюваним, хоча і не перебуває у шлюбі, але вони виховують двох дітей, що підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження документами.

Отже, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є близькими родичами та членами сім`ї ОСОБА_3 , у відповідності до п.1 ч.1 ст.3 КПК України.

При цьому, захисник звертає увагу й на те, що ухвалою слідчого судді ОСОБА_9 від 03.01.2019 року, вже ухвалювалося рішення щодо забезпечення додержання прав підозрюваного ОСОБА_3 на побачення із родичами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Враховуючи наведене, адвокат ОСОБА_2 просив зобов`язати слідчого другого слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань ОСОБА_10 або іншого уповноваженого слідчого, який входить до групи слідчих у кримінальному провадженні №0008030 від 16.09.2014 року, забезпечити додержання прав підозрюваного ОСОБА_3 на побачення особами, які у відповідності до п.1 ч.1 ст.3 КПК України належать до кола близьких родичів та членів сім?ї, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Захисник підозрюваного ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду скарги був повідомлений завчасно та належним чином, жодних заяв та клопотань, в тому числі про відкладення розгляду скарги до суду не надходило.

Підозрюваного ОСОБА_3 в судове засідання не доставлено.

З врахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а особа, яка подала скаргу, будучи повідомленою про час та дату розгляду скарги, до суду не з`явилась, а тому з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність адвоката ОСОБА_2 а також підозрюваного ОСОБА_3 .

Прокурор Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , який входить до групи прокурорів у кримінальному провадженні №0008030 від 16.09.2014, в судовому засіданні не заперечував щодо надання дозволу на побачення підозрюваному ОСОБА_3 з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за умови надання останніми відповідних документів, що підтверджують їхні родинні зв`язки з ОСОБА_3 .

Вивчивши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 та долучені до неї документи, заслухавши думку прокурора ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог статті 11 КПК України під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи. Забороняється під час кримінального провадження піддавати особу катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, вдаватися до погроз застосування такого поводження, утримувати особу у принизливих умовах, примушувати до дій, що принижують її гідність.

При цьому, у статті 28 Конституції України зазначається про те, що кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню чи покаранню.

Аналогічна позиція дублюється і у статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню чи покаранню.

Згідно з ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про попереднє ув`язнення» побачення з родичами або іншими особами може надавати взятим під варту адміністрація місця попереднього ув`язнення лише з письмового дозволу слідчого або суду, які здійснюють кримінальне провадження, не менше трьох разів на місяць. Тривалість побачення встановлюється від однієї до чотирьох годин.

Положеннями п.1 ч.1 ст.3 КПК України визначено, що близькими родичами та членами сім`ї є чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Як вбачається зі змісту скарги та долучених до неї матеріалів, захисник ставить питання про порушення прав підозрюваного ОСОБА_3 на побачення із особами, які у відповідності до п.1 ч.1 ст.3 КПК України належать до кола близьких родичів та членів його сім?ї, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що положення національного законодавства щодо надання побачень особам, які утримуються під вартою, було предметом неодноразового дослідження Європейського суду з прав людини, який у своїх численних рішеннях проти України зазначав, що положення національного закону не визначають із достатньою чіткістю межу та спосіб здійснення дискреційних повноважень слідчих органів щодо надання дозволу на побачення затриманій особі зі своїми родичами.

Національне законодавство передбачає лише, що дозвіл на побачення надається слідчим або судом, не визначаючи при цьому жодної підстави для відмови у наданні такого побачення.

Враховуючи наведене, слідчий суддя виходячи із загальних обов?язків судді щодо захисту прав людини вважає необхідним вжити заходи для захисту прав особи, яка утримується під вартою.

Таким чином, з огляду на те, що положення закону не містять підстав для відмови у наданні дозволу на побачення, а тому слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати слідчого другого слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань ОСОБА_10 або іншого уповноваженого слідчого, який входить до групи слідчих у кримінальному провадженні №0008030 від 16.09.2014 року, забезпечити додержання прав підозрюваного ОСОБА_3 на побачення з особами, які у відповідності до п.1 ч.1 ст.3 КПК України належать до кола близьких родичів та членів сім?ї, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 11, 26, 206, 369-372, 582 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 про забезпечення дотримання прав підозрюваного, шляхом надання дозволу на побачення підозрюваного з родичами, в порядку ст.206 КПК України задовольнити.

Зобов`язати слідчого другого слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань ОСОБА_10 або іншого уповноваженого слідчого, який входить до групи слідчих у кримінальному провадженні №0008030 від 16.09.2014 року, забезпечити додержання прав підозрюваного ОСОБА_3 на побачення з особами, які у відповідності до п.1 ч.1 ст.3 КПК України належать до кола близьких родичів та членів сім?ї, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвала на підставі ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

Повний текст оголосити 08 квітня 2019 року о 17 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1