У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/1255/19

№ 1-кс/183/502/19

01 березня 2019 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 22.02.2019 року до ЄРДР за № 0000365, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянину України, з середньою спеціальною освітою, не одруженому, військовослужбовцю військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно до вимог ст. ст. 176-178 КПК України слідчий Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 22 лютого 2019 року приблизно о 22.00 годині ОСОБА_7 перебував на літньому майданчику кафе «Барінель», яке розташоване за адресою: вул. Гагаріна, 1 смт. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області, де на ґрунті неприязних стосунків з раніше незнайомим йому ОСОБА_8 , розпочався конфлікт, в ході якого у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_8 умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
Так, 22 лютого 2019 року приблизно о 22.02 годині ОСОБА_7 , перебуваючи на літньому майданчику кафе «Барінель», яке розташоване за адресою: вул. Гагаріна, 1 смт. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, діючи умисно, розуміючи, що може заподіяти тяжку шкоду здоров`ю потерпілого та бажаючи її настання, тримаючи у лівій руці скляну пляшку пива, наніс ОСОБА_8 один удар скляною пляшкою пива у потиличну частину голови справа. Після цього ОСОБА_7 покинув місце скоєння злочину. В подальшому ОСОБА_8 був госпіталізований до медичного закладу, де ІНФОРМАЦІЯ_2 останній помер.

В результаті злочинних дій ОСОБА_7 , згідно довідки лікаря КЗ «Дніпропетровської обласної клінічної лікарні ім. Мечникова» ДОР», заподіяв потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження, у виді: тяжкої відкритої проникаючої черепно мозкової травми, забій головного мозку 3-го ступеню, перелому кісток склепіння та основи черепу, гострої субдуральної гематоми зліва, пневмоцефалія.
22.02.2019 року вказаний факт слідчим Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області внесений до ЄРДР за №0000365 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

27.02.2019 року у зв`язку зі смертю потерпілого ОСОБА_8 склад злочину, у кримінальному провадженні було перекваліфіковано з ч. 1 ст. 121 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України, про що відповідні відомості внесені до ЄРДР.

27.02.2019 року підозрюваного ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2019 року за № 0000365.

Згідно клопотання, під час досудового розслідування слідчим встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_7 , розуміючи, що він вчинив тяжкий умисний злочин, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі, строком від 7 до 10 років, крім того, останній не одружений, на утриманні дітей не має, тобто у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, тому ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо їх показань, так як останні є співслужбовцями підозрюваного ОСОБА_7 . Крім того підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно вплинути на свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 щодо їх показань, так як останні мешкають в смт. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області, тобто в одному населеному пункті, де проходить військову службу підозрюваний ОСОБА_7 .

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просив застосовувати своєму підзахисному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки ОСОБА_7 є учасником АТО, раніше не судимий.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, пояснення підозрюваного, думку захисника, слідчий суддя прийшла до таких висновків.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке віднесено законом до категорії тяжких, виходячи з наявних доказів, а саме: витягу з ЄРДР про внесення 22.02.2019 року відомостей про кримінальне правопорушення за № 0000365; протоколу огляду місця події від 22.02.2019 року, а саме ділянки місцевості, яка розташована на літньому майданчику кафе «Барінель», що розташований за адресою вул. Гагаріна, 1 смт. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області; довідки лікаря КЗ «Новомосковська центральна районна лікарня» ДОР»; протоколів допиту свідків: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_15 , яке фіксувалося на відеокамеру; протоколом пред`явлення особи для впізнання, яке фіксувалося на відеокамеру, під час якого свідок ОСОБА_15 вказав на ОСОБА_7 як на особу, яка спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_8 ; довідки лікаря КЗ «Дніпропетровська обласні клінічна лікарня ім. Мечникова» ДОР».

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, обґрунтованою.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 , слідчий суддя враховує, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні злочину, який віднесено до категорії тяжких, за скоєння якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, тому слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваний ОСОБА_7 , розуміючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Що стосується наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає не доведеним прокурором під час судового розгляду клопотання, оскільки не надано належних доказів того, що підтверджують можливість підозрюваним впливати на показання свідків.

Слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризику, зазначеного вище, на підставі наданих слідчим матеріалів, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 не одружений, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, тому слідчий суддя вважає, що у підозрюваного відсутні соціальні зв`язки. Також, ОСОБА_7 підозрюється в скоєнні умисного тяжкого кримінального правопорушення, що призвело до смерті потерпілого, що вказує на негативну репутацію останнього; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо підозрюваного найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного раніше ризику.

У відповідності з ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого, зокрема, із застосуванням насильства. Тому слідчий суддя вважає, що у відношенні ОСОБА_7 відсутні підстави для визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянину України, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 на строк до 26 квітня 2019 року включно, взявши його під варту із залу суду негайно.

Копію ухвали направити для виконання начальникові Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, начальникові гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 , прокуророві військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1