ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1031/18 Справа № 205/7120/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку дистанційного судового провадження апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2018 року, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення.
Учасники судового провадження:
Прокурор ОСОБА_8 .
Засуджений ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою відмовити в застосуванні до ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення. Зазначає, що рішення суду є незаконним, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки судом під час розгляду клопотання засудженого жодним чином не з`ясовано у засудженого його ставлення до вчиненого злочину.
Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення.
Мотивуючи свою ухвалу суд врахував, що засуджений відбув більше 2/3 строку покарання, за весь період відбування покарання у виді позбавлення волі засуджений хоча і допускав порушення, однак стягнення було погашено за плином часу. При цьому до ОСОБА_7 було застосовано 2 (два) дисциплінарних заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Також засудзжений зробив для себе належні висновки, провину у скоєних злочинах визнає повністю, підтримує стійкі соціальні зв`язки зі своєю родиною шляхом листування і особистих побачень, що в сукупності об`єктивно свідчить про його виправлення.
Заслухавши прокурора, яка підтримала заявлені вимоги, засудженого, який просив відмовити в їх задоволенні, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Згідно зі ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Висновок про можливість застосування умовно - дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Із роз`яснень, які містяться в п. 2 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» від 26 квітня 2002 року умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці - участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, ощадливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.
При розгляді матеріалів справи суд прийшов до правильного висновку про фактичне відбуття засудженим 2/3 строку призначеного покарання, що дало йому право при певних умовах бути умовно-достроково звільненим з місць позбавлення волі.
І хоча умовно-дострокове звільнення є актом заохочення і застосовується тільки до тих засуджених, які сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і таке звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду, оцінюючи поведінку засудженого та відношення його до праці під час відбування покарання в місцях позбавлення волі, місцевий суд з огляду на діюче законодавство в повній мірі проаналізувати всі дані по справі та прийняв законне та обґрунтоване рішення.
Так, засуджений ОСОБА_7 характеризується позитивно, за період відбування покарання допускав порушення, які на даний час погашені за плином часу. Разом з цим, має заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Працевлаштований робітником на дільниці з переробки вторинних полімерів.
Приймав участь у програмі диференційного виховного впливу, виконував окремі доручення, підтримує стійкі соціальні зв`язки з родиною, провину у скоєному визнав повністю.
За таких обставин доводи апеляційної скарги прокурора про те, що судом в повній мірі не було врахованого всіх обставин справи є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вмотивованого висновку про наявність підстав вважати, що поведінка засудженого ОСОБА_7 під час відбування покарання є зразковою та свідчить про становлення його на шлях виправлення, та обґрунтовано задовольнив клопотання останнього про звільнення його від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 залишено без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2018 року, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення залишено без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4