В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальне провадження № 0000113 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 05 січня 2017 року, приблизно о 19 год. 00 хв., знаходячись на вулиці Князя Володимира в м. Рівне, неподалік житлового будинку № 66, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку вчинюваних ним дій, на грунті особистих неприязних відносин, що раптово виникли, кулаком лівої руки умисно завдав удар по обличчю ОСОБА_5 , спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забою правої половини обличчя та пара орбітальної ділянки справа, які, згідно висновку експерта, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Тобто, ОСОБА_3 , визнається винним за ч. 1 ст. 125 КК України, а саме в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення суті обвинувачення, винуватим у вчиненні злочину себе не визнав. Пояснив, що він проживає по сусідству з ОСОБА_5 . Між ним, ОСОБА_5 та його сином, вже давно склались неприязні відносини. В липні 2017 року, син потерпілого ОСОБА_7 проник на територію належного йому господарства, що за адресою: АДРЕСА_1 , де завдав тілесні ушкодження йому та його літній матері. З того часу, конфлікти не припиняються.

05 січня 2017 року, приблизно о 19 год.00 хв. він вийшов з будинку за місцем свого проживання та мав намір піти в магазин купити хліба. Дорогою, поблизу будинку ОСОБА_5 він побачив, що останній разом зі своїм сином ОСОБА_8 паркували машину, загородивши дорогу. Побачивши його, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 почали нецензурно ображати його, згадуючи матір та дорікаючи йому тим, що вона звернулась до правоохоронних органів після нанесення їй тілесних ушкоджень. Він не змовчав і між ними зав`язався словесний конфлікт під час якого, ОСОБА_10 раптово завдав йому удар по лівому вуху. Після удару йому вдалось втриматись на ногах, однак за ОСОБА_8 раптово завдав удар ОСОБА_9 . Тоді ж, зав`язалась шарпанина, в ході якої він також почав наносити ОСОБА_9 удари у відповідь. Скільки ударів було завдано ним він не пам`ятає.

Після бійки він відразу викликав працівників поліції, котрим надав детальні пояснення з приводу конфлікту, який стався. Тілесні ушкодження під час шарпанини він завдавав лише ОСОБА_9 , з метою власного захисту. З приводу отриманих ним тілесних ушкоджень до закладів охорони здоров`я я не звертався.

Незважаючи на невизнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість доводиться показами потерпілого, свідків та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 , дав показання, що між ОСОБА_3 та мешканцями їх будинку постійно виникали сварки та конфлікти. 05 січня 2017 року, приблизно о 19 год.00 хв. він разом зі своїм сином збиралися їхати до магазину за будівельними матеріалами. Раптом до автівки підійшов ОСОБА_3 та загородив дорогу, заважаючи проїзду машини. Після цього, ОСОБА_9 почав виражатись нецензурною лексикою, кричав, щоб син вийхов з автомобіля, оскільки він хоче з ним «розібратися». Він попросив ОСОБА_9 відійти від автівки та пояснив, що вони не мають часу, адже разом з сином поспішали до магазину. ОСОБА_9 не відреагував та почав ображати його сина. Усвідомлюючи, що ОСОБА_9 налаштований агресивно, він підійшов до нього, але ОСОБА_11 спробував нанести йому удар правою рукою, від удару він ухилився, але він наніс йому удар лівою рукою в ділянку правого ока, від удару на обличчі відразу з`явилась гематома. Потім між ним та обвинуваченим почалась бійка. Момент нанесення удару бачив син, який сидів за кермом автомобіля, який потім допоміг йому звільнитись від нападника. Після нанесеного тілесного ушкодженим син викликав працівників поліції, а він звернувся до лікарів з приводу отриманої травми. Підтримав цивільний позов про стягнення 15000 гривень моральної шкоди, яку вважає обґрунтованою.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 дав показання, що між ним, його батьком та ОСОБА_3 , через спірну земельну ділянку, існує конфлікт, який триває біля десяти років. 05 січня 2017 року, приблизно о 19 год. 00 хв. він разом зі своїм батьком збиралися їхати до магазину за будівельними матеріалами. Раптом до автівки підійшов ОСОБА_3 та загородив дорогу, заважаючи проїзду машини. Він був в машині і бачив, як ОСОБА_12 намагався вдарити батька правою рукою, але батько ухилився від удару, тоді ОСОБА_11 вдарив його лівою рукою в ділянку правого ока, вони впали на землю і почали битися. Він вийшов з машини та почав їх розбороняти. Коли конфлікт закінчився, він викликав поліцію, а батько написав заяву про те, що його побили. Батько ОСОБА_11 не бив, він не бачив на обличчі ОСОБА_11 тілесних ушкоджень. Під час відібрання пояснень ОСОБА_11 був агресивний і лаявся.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 дав показання, що 05 січня 2017 року він з напарником прибули за викликом на вул. Кн. Володимира. Після прибуття відібрали пояснення від ОСОБА_5 та його сина, які пояснили, що їх сусід, через неприязні відносини, наніс тілесні ушкодження для ОСОБА_5 під час спілкування з ОСОБА_5 він помітив на його обличчі гематому. На обличчі обвинуваченого видимих тілесних ушкоджень він не помітив. Обвинувачений був агресивний і лаявся, пізніше написав зустрічну заяву, що його теж побили.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 дала показання, що 05 січня 2017 року вона з напарником прибули за викликом на вул. Кн. Володимира, де відбувся конфлікт між сусідами. На місці події перебувало трьох людей (батько, син та їх сусід, який лаявся). Після прибуття на місце події вона з напарником відібрали у них пояснення.

Показами свідків ОСОБА_7 ОСОБА_13 та ОСОБА_14 повністю підтверджуються покази потерпілого ОСОБА_5 про те, що 05 січня 2017 року, приблизно о 19 год. 00 хв., ОСОБА_3 знаходячись на вулиці Князя Володимира в м. Рівне, неподалік житлового будинку АДРЕСА_2 , кулаком лівої руки вдарив по обличчю ОСОБА_5 , спричинивши потерпілому тілесні ушкодження.

Показами потерпілого та свідків, також, спростовуються покази обвинуваченого про те, що він потерпілого не бив, а лише оборонявся. Дані покази обвинуваченого суд оцінює критично, оскільки вони не узгоджуються з встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами та спростовуються показами потерпілого та свідків.

З системного аналізу показів потерпілого, свідків, суд приходить до висновку, що саме обвинувачений ОСОБА_3 умисно наніс потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження під час конфлікту, який виник спонтанно.

Крім показів потерпілого та свідків вина обвинуваченого ОСОБА_3 доводиться і дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

З дослідженої в судовому засіданні заяви ОСОБА_5 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 від 05.01.2017 року встановлено, що ОСОБА_5 повідомив поліцію про нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , що стало підставою для порушення кримінального провадження (а. п. 7).

Протоколом огляду місця події з фото таблицею від 12.11.2017 року зафіксовано місце вчинення злочину та підтверджуються покази потерпілого та свідків стосовно того де потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження (а.п. 19-23).

Згідно висновку експерта від 01.02.2017 року № 109 Комунального закладу «Обласне бюро судово-медичної експертизи» Рівненської обласної ради встановлено, що у потерпілого виявлені тілесні ушкодження у вигляді забою правої половини обличчя та пара орбітальної ділянки справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень (а. п. 11).

Протоколами проведення слідчих експериментів з участю потерпілого ОСОБА_15 та свідка ОСОБА_16 від 12.11.2017 року зафіксовано обставини та механізм спричинення обвинуваченим тілесного ушкодження (а. п. 32-36 та а. п. 49-53).

З дослідженого в судовому засіданні висновку експерта додаткової судово-медичної експертизи від 22.11.2017 року № 109/Д-1116 Комунального закладу «Обласне бюро судово-медичної експертизи» Рівненської обласної ради судом встановлено, що судово-медичні дані встановлені під час судово-медичної експертизи ОСОБА_5 , в частині нанесення тілесних ушкоджень не суперечать показам потерпілого ОСОБА_15 та свідка ОСОБА_16 ( а. п. 55-56).

З дослідженої в судовому засіданні копії рішення слідчого ОСОБА_17 про закриття кримінального провадження за вказаним фактом по повідомлення ОСОБА_3 , судом встановлено, що кримінальне провадження відкрите за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.п. 74-75).

Таким чином, суд оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази вважає їх належними та допустимими, які підтверджують поза розумним сумнівом, що саме обвинувачений ОСОБА_3 умисно наніс потерпілому ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження під час конфлікту, який відбувся 05 січня 2017 року, близько 19.00 год., біля будинку № 66 на вулиці Князя Володимира в м. Рівне.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не був судимий, має задовільний стан здоров`я, на «Д» обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Згідно ст. 12 КК України, злочин передбачений ч. 1 ст. 125 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості за який може бути призначене покарання у виді виправних робіт на строк до 1 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який може бути передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Враховуючи те, що з моменту скоєння злочину і до моменту постановлення даного вироку пройшло більше двох років, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

Розглядаючи цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення 15000 гривень моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 3-5 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п. п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної немайнової шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Її розмір суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру й обсягу заподіяних позивачеві моральних чи фізичних страждань, наявності інших негативних наслідків, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

На переконання суду, доведеним в судовому засіданні є нанесення обвинуваченим для потерпілого ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, які призвели до фізичних та моральних страждань.

Виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи, що між ОСОБА_5 , його сином ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 існує тривалий конфлікт через майнові спори, а також те, що в судовому засіданні було з`ясовано, що існують і інші судові спори, де обвинувачений ОСОБА_3 є потерпілим, на думку суду, підлягає стягненню з обвинуваченого на користь ОСОБА_5 моральна шкода в сумі 1000 гривень.

Також, підлягає стягненню з обвинуваченого на користь ОСОБА_5 сплачений ним судовий збір за подання позовної заяви в сумі 704,80 гривень.

Речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обивався.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, ст. 23 ЦК України, ст. 81 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати виннуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, призначивши покарання у виді штрафу 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень і на підставі ч. 1 ст. 49 КК України звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 1000 (одну тисячу) гривень моральної шкоди та 704,80 (сімсот чотири) гривні 80 копійок сплаченого судового збору.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1