Провадження № 11-сс/824/1005/2019 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК

УХ В А Л А
про відмову у відкритті апеляційного провадження
В С Т А Н О В И В:
Вивчивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.
Статтею 398 КПК України передбачено, що апеляційна скарга, що надійшла до суду апеляційної інстанції, не пізніше наступного дня передається судді-доповідачу. Отримавши апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її на відповідність вимогам статті 396 цього Кодексу і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження.
У ст. 309 КПК України міститься вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку.
Частиною 3 статті 309 КПК України передбачено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Пунктом 8 частини 1 статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Більш того, спосіб, у який стаття 6 застосовується до апеляційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства (рішення ЄСПЛ у справі Monnelland Morrisv. the United Kingdom від 2 березня 1987 року, серія A № 115, p. 22, § 56; рішення ЄСПЛ у справі Helmers v. Sweden від 29 жовтня 1991 року, серія A № 212-A, p. 15, § 31).
Аналогічну позицію висловлено в рішенні ЄСПЛ у справі «Скорик проти України», зокрема щодо того, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава повинна гарантувати, що особи, які перебувають під її юрисдикцією, мають право в апеляційних судах на основні гарантії, передбачені ст. 6 Конвенції. При цьому, повинні бути враховані особливості провадження, що розглядається і сукупність проваджень, що здійснюються відповідно до національного правопорядку, а також роль апеляційного суду в них.
Таким чином, враховуючи положення національного законодавства, апелянт не може оскаржити прийняте рішення по суті.
Оскільки ст. 309 КПК України містить вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, аналіз положення вказаної статті дає можливість прийти до висновку, що оскаржувана ухвала під вказаний перелік не підпадає.
Окрім того, в ч. 9 ст. 295-1 КПК України прямо зазначено, що ухвала слідчого судді, прийнята за результатами розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування, оскарженню не підлягає.

Враховуючи викладене, вважаю що у відкритті апеляційного провадження за поданою апеляційною скаргою необхідно відмовити на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Керуючись ст. 399 КПК України,
У Х В А Л И В :
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.
Суддя ОСОБА_2