Єдиний унікальний номер справи 185/673/18
Провадження № 1-кп/185/273/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003572 від 25 грудня 2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Першотравенська Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо- технічною освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП , раніше судимого:
-19 грудня 2002 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за

ст.ст. 309 ч.2, 69, 186 ч.2, 103, 70 КК України до двох років позбавлення волі. 13 серпня 2004 року звільнений з Жовтоводської ВК Дніпропетровської області (№ 26) за відбуттям строку покарання;

-23 квітня 2007 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту;

-02 грудня 2008 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської
області за ст. 185 ч.3 КК України до чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на два роки;
-29 жовтня 2009 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської
області за ст. 185 ч.3 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднаний 1 рік за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2008 року, та остаточно до відбуття визначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі. 24 березня 2014 року звільнений з Синельниківської ВК Дніпропетровської області (№ 94) за відбуттям строку покарання,
-17 жовтня 2016 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської
області за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту. 20 січня 2017 року звільнений з ДУИН-4 м. Дніпро за відбуттям строку покарання,
-11 жовтня 2017 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської
області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75, п.п. 1,2, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на два роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

за участю:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

24 грудня 2017 року о 20.00 год. ОСОБА_3 разом зі своїми знайомими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , прийшли в домоволодіння АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_7 . для того щоб забрати додому знайому ОСОБА_3 ОСОБА_10 , яка допомагала по господарству потерпілій ОСОБА_7 .

Знаходячись в будинку домоволодіння АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 з ОСОБА_9 дістали пляшку зі спиртним та сіли розпивати спиртні напої. ОСОБА_7 це не сподобалось, вона почала кричати, мала намір викликати поліцію, для чого дістала свій мобільний телефон.

ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих спонукань, вдарив ОСОБА_7 рукою по обличчю , після чого відкрито , повторно заволодів її мобільним телефоном «Nomi i 184».

Після чого ОСОБА_3 вийшов з території домоволодіння і розпорядився викраденим майном на свій розсуд, заклавши мобільний телефон«Nomi i 184» у ломбард «Імперіал» по вул. Ленінградській м. Павлограда.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 244,30 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину визнав частково, та пояснив, що 24 грудня 2017 року ввечері він разом зі своїми знайомими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 прийшли за місцем проживання ОСОБА_7 , щоб забрати ОСОБА_10 , яка є сестрою його співмешканки. Остання пішла до ОСОБА_7 допомагати по господарству та її не було цілий день. Вони зайшли у будинок, там були ОСОБА_10 та ОСОБА_7 . Разом вони стали розпивати спиртні напої , після чого ОСОБА_7 вчинила скандал, хотіла викликати поліцію. Він став заспокоювати потерпілу, попросив у ОСОБА_7 мобільний телефон і вона добровільно віддала йому свій мобільний телефон. Він зробив телефонний дзвінок, після чого мобільний телефон знаходився у нього. ОСОБА_7 вчинила скандал й вони пішли з будинку. Він не бив ОСОБА_7 , не виривав у неї з рук мобільний телефон та відкрито не заволодівав ним. Мобільний телефон ОСОБА_7 він заклав у ломбард.

Покази ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і повністю спростовуються показаннями свідків та письмовими доказами.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується сукупністю доказів, які містяться у матеріалах кримінального провадження та безпосередньо досліджені в судовому засіданні.

Так, сама потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що 24 грудня 2017 року у вечірній час до неї прийшов ОСОБА_3 зі знайомими. Вона стала їх вигонити , взяла мобільний телефон, бо хотіла викликати поліцію. В цей час ОСОБА_3 вдарив її рукою в обличчя , забрав телефон і пішов. Згодом телефон їй повернули працівники поліції.

Потерпіла ОСОБА_7 безпосередньо вказала на обвинуваченого ОСОБА_3 як на особу, яка вчинила стосовно неї злочинні дії.

Покази потерпілої ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердили свідки.

Свідок ОСОБА_13 , пояснив суду , що в грудні 2017 року був працівником ломбарду. ОСОБА_14 отримав гроші під заставу телефону.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснила , що в грудні 2017 року вона була у ОСОБА_7 коли прийшов ОСОБА_3 .. ОСОБА_7 хотіла подзвонити у поліцію,але ОСОБА_3 забрав у неї телефон. Пізніше вона побачила на обличчі ОСОБА_7 слід від удару.

Як зазначила свідок ОСОБА_16 , зі слів ОСОБА_7 їй відомо, що ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_7 і забрав у неї мобільний телефон.

У зв`язку з викладеним, покази обвинуваченого, надані в судовому засіданні щодо обставин кримінального провадження, - суд розцінює як спосіб захисту обвинуваченого від пред`явленого обвинувачення та можливість ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, тому ці покази та ствердження суд не приймає за увагу при постановлені вироку.

Також вина ОСОБА_3 підтверджується письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення.

Згідно протоколу огляду місця події від 25 грудня 2017 року та фототаблиці до нього, проведений огляд ділянки місцевості, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 та безпосередньо самого домоволодіння.

Згідно договору про надання фінансового кредиту під заставу від 24 грудня 2017 року, ОСОБА_3 уклав договір застави у Повному товаристві «Ломбард «ОНІКС» мобільного телефону «Nomi i 184».

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 94/18 від 14 січня 2018 року, середня ринкова вартість мобільного телефону марки «Номі і184», з урахуванням його зносу, станом на 24 грудня 2017 року становить 244, 30 грн., за умови, що станом на вказану дату об`єкт мав якісні споживчі характеристики.

Згідно протоколу огляду предмету від 25 грудня 2018 року, проведений огляд мобільного телефону марки «Nomi i 184» чорного кольору із сірою вставкою на задній панелі телефону. Під час огляду вказаний телефон знаходиться в цілісному та неушкодженому вигляді.

Зазначені докази винуватості ОСОБА_3 сумнівів у достовірності не викликають, викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину. Ці докази суд визнає допустимими і належними, достовірними і достатніми, оскільки у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: раніше судимий, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив, відповідно до ст. 12 КК України, тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується негативно.

Обставин, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання згідно ст.67 КК України вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкцій вказаної статті у вигляді позбавлення волі.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним та засуджено за ч. 3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст. 75 КК України його ж звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на два роки.

Кримінальне правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, обвинувачений вчинив 24 грудня 2017 року , тобто, в період іспитового строку, призначеного вищезазначеним вироком суду від 11 березня 2017 року.

Частиною першою ст. 71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Таким чином, покарання ОСОБА_3 слід призначити за правилами ст. 71 КК України у вигляді позбавлення волі. Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових злочинів та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Цивільний позов заявлено не було.

Судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 94/18 від 14 січня 2018 року в сумі 300 грн., підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2017 року та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання, за сукупністю вироків, у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності залишити у вигляді тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з дня затримання - з 17 січня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення експертизи у сумі 300 (триста) грн. на користь держави.

Речові докази: мобільний телефон марки «Номі і 184» чорно-сірого кольору, ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , переданий на зберігання ОСОБА_7 залишити останній за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1