Справа № 372/66/2019 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1354/2019 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія: ст. 368 КК України
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 квітня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7 та його захисника: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 18 лютого 2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 за ч.3 ст.368 КК України повернуто прокурору, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою місцевого суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 повернуто прокурору для усунення недоліків.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що обвинувальний акт не містить належним чином сформульованого обвинувачення. Так, в обвинувальному акті відсутнє належне формулювання обвинувачення із зазначенням часу, конкретизованого способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів цього правопорушення, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та права обвинуваченого на захист.Також, судом встановлено, що необхідні обов`язкові в своїй сукупності ознаки вимагання неправомірної вигоди відсутні, а тому кваліфікуюча ознака - вимагання неправомірної вимоги, яка інкримінується ОСОБА_9 , підлягає виключенню з обвинувального акту. Крім того, ОСОБА_7 не одержував неправомірну вигоду чи її частину; не просив ОСОБА_10 надати таку вигоду, тому суд дійшов висновку, що органами досудового слідства невірно кваліфіковано дії ОСОБА_7 - одержання неправомірної вигоди, як закінчений склад злочину, передбачений ч. 3 ст. 368 КК України, а не замах на вчинення цього злочину.
Крім того, грошової оцінки в національній валюті України неправомірної вигоди у сумі 600 (шістсот) доларів США органами досудового слідства проведено не було, що унеможливлює визначення правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.3 ст.368 КК України.

В апеляційній скарзі з доповненнями прокурор просить ухвалу місцевого суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
На думку апелянта, ухвала суду є незаконною в зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.
Зазначає, що в обвинувальному акті викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на норми закону України про кримінальну відповідальність та сформульоване конкретне обвинувачення.
Вказує, що посилання суду на неконкретність сформульованого обвинувачення та відсутність деталізації обставин вчинення кримінального правопорушення є необґрунтованими, оскільки в тексті обвинувального акту при викладенні формулювання обвинувачення чітко вказано те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: прохання надати неправомірну вигоду для себе, одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
На думку апелянта, суд з надуманих підстав, незаконно повернув обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , для усунення недоліків, оскільки прокурором повністю викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті «частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (при цьому конкретно вказано кваліфікуючі ознаки), формулювання обвинувачення, час, місце та спосіб скоєння злочину, що підтверджується текстом обвинувального акту.
Крім цього, вказує, що суд без об`єктивного з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення та підтвердження їх доказами, які мають бути дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, встановив, що ОСОБА_11 не одержував неправомірну вигоду чи її частину; не просив ОСОБА_10 надати таку вигоду та прийшов до висновку, що органами досудового слідства невірно кваліфіковані дії ОСОБА_12 одержання неправомірної вигоди, як закінчений склад злочину, передбачений ч. 3 ст. 368 КК України, а не замах на вчинення цього злочину.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, захисник обвинуваченого просить ухвалу місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вважає ухвалу місцевого суду про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_7 законною та обґрунтованою. Зазначає, що оскільки ОСОБА_7 не одержував неправомірну вигоду чи її частину, не просив ОСОБА_10 надати таку вигоду, на думку апелянта органами досудового слідства невірно кваліфіковані дії ОСОБА_7 за ч.3 ст.368 КК України. Також вказує, що грошової оцінки в національній валюті України неправомірної вигоди у сумі 600 (шістсот)доларів США органами досудового слідства проведено не було, що унеможливлює визначення правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.3 ст.368 КК України.

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора в підтримку поданої апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника, які вважають ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору суд вказав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Однак, з даним висновком суду колегія суддів погодитися не може з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

За змістом п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається з обвинувального акту при викладенні формулювання обвинувачення вказано, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: прохання надати неправомірну вигоду для себе, одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Крім того, в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (при цьому конкретно вказано кваліфікуючі ознаки), формулювання обвинувачення, час, місце та спосіб скоєння злочину.

Таким чином, на думку колегії суддів, є хибними твердження місцевого суду про те, що в обвинувальному акті відсутнє належне формулювання обвинувачення із зазначенням часу, конкретного способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів цього правопорушення, що може бути істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та права обвинуваченого на захист.
Посилання суду першої інстанції, на те, що органами досудового слідства не було проведено грошової оцінки в національній валюті України неправомірної вигоди у сумі 600 (шістсот) доларів США, що унеможливлює визначення правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.3 ст.368 КК України, на думку апеляційного суду не є таким порушенням вимог кримінального процесуального кодексу, що перешкоджають призначити судовий розгляд.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_7 скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 18 лютого 2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 за ч.3 ст.368 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків скасувати, а матеріали провадження направити до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст.314, 316 КПК України.

Головуючий:
Судді: