Справа №766/1483/19
н/п 1-кс/766/1591/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2019 року слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000003 від 18.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий відділу СУ ГУНП в Херсонській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000003 від 18.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також слідчий просить при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити заставу у розмірі 130 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 249 730 (двісті сорок дев`ять тисяч сімсот тридцять) гривень.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися з м. Херсон, де фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду

- утримуватися від спілкування з ОСОБА_7 за винятком участі у слідчих та судових діях;

здати на зберігання слідчому всі документи, що дають право на виїзд з України;

-носити електронний засіб контролю.

Мотивуючи клопотання, слідчий вказує, що в провадженні слідчого управління ГУ НП в Херсонській області знаходиться кримінальне провадження № 0000003 від 18.01.2019 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин ОСОБА_6 перебуває в посаді старшого інспектора відділу державного контролю за безпекою на водному транспорті Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Згідно пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (далі Положення), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
Згідно пункту 3 Положення, Укртрансбезпека у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
Відповідно до підпункту 4 пункту 4 Положення, основними завданнями Укртрансбезпеки є надання у передбачених законом випадках адміністративних послуг у сфері автомобільного, міського електричного, залізничного, морського та річкового транспорту.
Згідно підпунктів 2, 8, 15, 29 пункту 5 Положення, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України; здійснює контроль за забезпеченням безпеки перевезення вантажів, пасажирів та багажу на морських і річкових суднах; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, у тому числі передбачені ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Таким чином, ОСОБА_6 відповідно до Примітки 1 до ст. 364 КК України, є службовою особою, яка постійно здійснює функції представника влади.

Згідно примітки ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_6 заборонено використовувати свої службові повноваження та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

Перебуваючи у зазначеній вище посаді, будучи наділеними відповідними службовими повноваженнями, ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вчинення послідовних дій, щодо вимагання та одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , вчинив злочин за наступних обставин.

Так, 27.12.2018 громадянин ОСОБА_7 рухаючись на власному автомобілі марки ОPEL «Vectra» д/н НОМЕР_1 по вулиці Соборна у м. Херсоні був зупинений екіпажем патрульної поліції та співробітники Укртрансбезпеки, серед яких був старший інспектор відділу державного контролю за безпекою на водному транспорті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 .
Як наслідок, ОСОБА_6 відносно ОСОБА_7 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, а саме провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону (послуги з перевезень пасажирів).

В подальшому, 15.01.2019, близько 17 години, перебуваючи у м. Херсоні (точне місце зустрічі досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, під час зустрічі з ОСОБА_7 повідомив, що вказаний вище протокол про адміністративне правопорушення вже направлено до Херсонського міського суду на розгляд, коли саме буде призначено дату засідання він не знає. Також ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 , що за вказане правопорушення до ОСОБА_7 може бути застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 гривень та вилучення зазначеного вище автомобіля. Також ОСОБА_6 вказав, що, у разі надання йому, ОСОБА_6 , неправомірної вигоди у виді грошових коштів в сумі 9000 гривень, то він «вирішить питання», шляхом фактичного не підтримання в суді складеного ним.

В подальшому ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 , що перед управлінням Укртрансбезпеки стоїть завдання поповнювати бюджет шляхом складання протоколів про адміністративне правопорушення. У зв`язку з цим працівники Укртрансбезпеки постійно будуть проводити відпрацювання серед осіб, які займаються пасажирськими перевезеннями (таксистів, водіїв маршруток тощо), а тому не притягнення ОСОБА_7 судом до адміністративної відповідальності за вже складений протокол не свідчить про те, що в подальшому не буде складено нових протоколів про адміністративне правопорушення. Однак, у разі систематичного надання йому, ОСОБА_6 , грошової винагороди в розмірі 10000 гривень, він не складатиме відносно ОСОБА_7 нових протоколів, та не перешкоджатиме будь яким чином діяльності ОСОБА_7 щодо здійснення пасажирських перевезень.

В свою чергу, ОСОБА_7 з метою запобігання настанню шкідливих наслідків для своїх інтересів, був вимушений прийняти незаконну вимогу ОСОБА_6 щодо надання останньому неправомірної вигоди, за вирішення зазначених питань.

23.01.2019, близько 07 години 40 хвилин, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, змінив раніше обумовлену суму неправомірної вигоди та повідомив ОСОБА_7 про необхідність надання йому неправомірної вигоди в сумі 8400 гривень (еквівалент 300 доларів США), які в подальшому, він же, ОСОБА_6 , одержав від ОСОБА_7 за вчинення ним, ОСОБА_6 , дій з використанням службового становища в інтересах ОСОБА_7 пов`язаних з не притягненням до адміністративної відповідальності та фактичне не підтримання в суді раніше складеного адміністративного протоколу відносно ОСОБА_7 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.
23.01.2019, безпосередньо після одержання неправомірної вигоди, злочинні дії ОСОБА_6 були виявлені співробітниками військової прокуратури та правоохоронних органів, з вилученням предмету неправомірної вигоди.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Херсон, українець, громадянин України, зі слів раніше не судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , старший державний інспектор відділу державного контролю та нагляду за безпекою на водному транспорті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

23.01.2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду грошових коштів від 23.01.2019, в ході якого оглянуто грошові кошти в сумі 8 400 гривень 4 купюри номіналом по 500 гривень та 32 купюри номіналом по 200 гривень кожна, які добровільно надані ОСОБА_7 для документування злочинної діяльності ОСОБА_6 . Номера та серії кожної банкноти внесені до протоколу, зроблено їх копії. Під час огляду банкноти помічені спеціальною хімічною речовиною та вручені ОСОБА_7 для подальшої передачі в якості неправомірної вигоди;

- протоколом огляду від 23.01.2019 на ділянці місцевості, розташованій поблизу в`їзду до лікарні «імені А. і О. Тропіних» та Державної установи «Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України», розташованого за адресою: м. Херсон, вул. Уварова, 3, в ході якого ОСОБА_6 добровільно видав з правого карману куртки грошові кошти в сумі 8 400 грн.: 4 купюри номіналом 500 грн.: ВИ8447058, ЗГ2350049, УЖ8609821, ВЗ9842273 та 32 купюри номіналом 200 грн., які напередодні були оглянуті на надані ОСОБА_7 для подальшої передачі в якості неправомірної вигоди;

- протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_7 від 23.01.2019, в ході якого останній показав, що 23.01.2019 близько 07:40 годині він зустрівся з ОСОБА_7 поблизу в`їзду до лікарні «імені А. і О. Тропіних» у м. Херсоні, де на вимогу ОСОБА_6 передав останньому 8 400 (вісім тисяч чотириста) гривень за не підтримання в суді раніше складеного адміністративного протоколу відносно ОСОБА_7 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а саме провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без одержання ліцензії на провадження відповідного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, згідно до закону (послуги з перевезень пасажирів);

- протоколом освідування особи ОСОБА_6 , в ході якого, під час освітлення ультрафіолетовою лампою, на обох долонях рук та правому кармані куртки останнього виявлено яскраво-зелене забарвлення;

- негласними слідчими (розшуковими) діями, якими зафіксовано зустрічі і розмови ОСОБА_6 з ОСОБА_7 .

ОСОБА_6 відповідно до вимог ч. 5 ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Під час проведення вищевказаного огляду місця події та затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України, останній показав, що його прописка співпадає з фактичним місцем проживання. Але, під час проведення 23.01.2019 обшуку за місцем реєстрації підозрюваного, за адресою: АДРЕСА_3 , мати ОСОБА_6 показала, що він близько 8 років не проживає за вказаною адресою.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, підозру обґрунтовано вагомими доказами, враховуючи, що підозрюваний знаходячись на свободі має реальну можливість перешкоджати встановленню об`єктивної істини шляхом незаконного впливу на свідка у кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_7 або переховуватись від органів досудового розслідування та суду, більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Згідно зі ст. 177 КК України, метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, забезпечення можливості своєчасності та повноти проведення досудового слідства, виконання процесуальних дій, виявлення та фіксації слідів злочинної діяльності, а також задля попередження ухилення підозрюваного від слідства.

Відомі дані про особу підозрюваного та характеру вчиненого ним злочину, підозра у вчиненні якого обґрунтована вагомими доказами, вказують на існування ризиків, які дають підстави вважати, що в разі не обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний матиме можливість ухилитися від органів досудового слідства та суду, знищити або сховати речі та документи, які мають суттєве значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень та місцезнаходження яких по теперішній час не встановлено, перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб.

Так, ОСОБА_6 займає посаду в системі органів державної влади та, використовуючи свої владні повноваження, може впливати на своїх колег та інших осіб, щоб вони не співпрацювали з органами досудового розслідування та сприяли його ухиленню від кримінальної відповідальності.

Крім того, займана посада та соціальний статус підозрюваного обумовлюють його широке коло зв`язків, з використанням яких він може впливати на учасників провадження, а також переховуватись від досудового розслідування та/або суду.

Таким чином, викладене свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 1-3 ч. 2 ст. 177 КПК України.

При цьому, вказані ризики, встановлені в ході досудового слідства, відповідають не лише критеріям, визначеним національним законодавством, а й наявній практиці Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), а саме: ризикам, що підозрюваний не з`явиться в суді, що підозрюваний вчинить заходи, спрямовані на перешкоджання відправленню правосуддя, а також що він скоїть подальші правопорушення (Smirnova v. Russia, § 59).

Так, перебування ОСОБА_6 навіть під цілодобовим домашнім арештом, не виключає його можливості спілкування чи надання співслужбовцям чи іншим особам вказівок або прохань на знищення, приховування чи спотворення службових документів, які мають суттєве значення для встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення, а також надавати вказівки (прохання) щодо незаконного здійснення впливу на свідків у кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Посилаючись на вищевикладені обставини, слідчий просить клопотання задовольнити.

Вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, вислухавши пояснення прокурора та слідчого, які підтримали клопотання, просили застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
23.01.2019 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

За матеріалами клопотання маються вагомі докази, які у достатній мірі вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення.

За практикою Європейського суду з прав людини, обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» ).

У справі «Смирнова проти Росії» зазначено, якщо держава не наведе «відповідних і достатніх» підстав для тримання під вартою обвинуваченої у правопорушенні особи, така особа завжди має бути звільнена після затримання і перебувати на волі до початку судового розгляду її справи (як класичний прецедент, рішення у справі «Вемгофф проти Німеччини» (Wemhoff v. Germany) від 27 червня 1968 року; рішення у справі «Яґчі і Сарґін проти Туреччини» (Yagci and Sargin v. Turkey) від 8 червня 1995 року.

Для відмови в досудовому звільненні особи принципи конвенційного прецедентного права передбачають чотири основні підстави: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення у справі «Штеґмюллер проти Австрії» (Stogmuller v. Austria) від 10 листопада 1969 року); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя (рішення у справі «Вемгофф проти Німеччини»), вчинення ним подальших правопорушень (рішення у справі «Мацнеттер проти Австрії» (Matznetter v. Austria) від 10 листопада 1969 року) або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення у справі «Летельєр проти Франції» (Letellier v. France) від 26 червня 1991 року, серія А, № 207, п. 51).

Ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (рішення у справі «W. проти Швейцарії» (W. v. Switzerland) від 26 січня 1993 року).

При вирішенні заявленого клопотання слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, підозру обґрунтовано вагомими доказами, що дає достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може перешкоджати перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, також слідчий суддя враховує, що підозрюваний одружений, має на утриманні трьох дітей, раніше не судимий, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, також враховує, що підозрюваний на момент затримання перебував на стаціонарному лікуванні, а також, що в матеріалах клопотання відсутні відомості про вплив підозрюваного на інших інспекторів щодо непритягнення потерпілого до адміністративної відповідальності, а також вплив на суд при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити слідчому у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 23.03.2019 року, та зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Оскільки слідчим суддею відмовляється в задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і застосовується інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, слідчий суддя самостійно визначає обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 23.03.2019 року також наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з ОСОБА_7 за винятком участі у слідчих та процесуальних діях;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Керуючись ст.ст. 131,132,176-178,183,184,193-196 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000003 від 18.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 23.03.2019 року, та зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 23.03.2019 року також наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з ОСОБА_7 за винятком участі у слідчих та процесуальних діях;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на слідчого.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з під варти у залі суду.

Строк дії ухвали - до 23.03.2019 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошений в приміщенні суду 30.01.2019 р. о 12 год. 50 хв.

Слідчий суддяОСОБА_1