ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2792/19
провадження № 1-кс/753/1162/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" лютого 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
за участю слідчого ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0013582 від 04.02.2017 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
06 лютого 2019 року слідчий СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешт на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні № 0013582 від 04.02.2017, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, з метою збереження речових доказів.
Матеріали клопотання надійшли до суду та передані слідчому судді 06.02.2019.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що Дарницьким управлінням поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0013582 від 04.02.2017, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

14 грудня 2007 року між ОСОБА_5 та АКБ «Форум» укладено кредитний договір № 0152/07/00-Z.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором між ОСОБА_5 та АКБ «Форум» 14.12.2007 укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , зареєстрований в реєстрі за № 8888, предметом якого є нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності від 05.11.2007 серії НОМЕР_1 .

Як вбачається із матеріалів досудового розслідування, а саме розділу «Актуальна інформація про предмет іпотеки» витягу з Державного реєстру речових прав від 12.03.2017 № 116713434 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 18.01.2016 накладено обтяження на квартиру АДРЕСА_2 у вигляді іпотеки на підставі договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 14.12.2007, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , зареєстрований в реєстрі за № 8888.

При цьому, підставою для накладення такого обтяження став додатковий договір до договору іпотеки, посвідченого 14.12.2007 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , зареєстрований в реєстрі за № 8888.

Згідно ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Проте, договір іпотеки посвідчений 14.12.2007 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , зареєстрований в реєстрі за № 8888 як підстава для реєстрації обтяження у витягу не зазначений.

Водночас відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням.

Проте, наявність документального підтвердження такого повідомлення в якості підстави для реєстрації обтяження на предмет іпотеки, а саме квартири АДРЕСА_2 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 не зазначено та крім того таке повідомлення не надходило.

21 січня 2016 року постановою головного державного виконавця Дарницького ВДВС РУЮ у м. Києві ОСОБА_9 у виконавчому провадженні №49542355 накладено арешт на вказану квартиру. Однак не зважаючи на існуюче обтяження та заборону відчуження вказаного об`єкта нерухомого майна, змінено власника та обтяжувача вказаного об`єкта нерухомого майна за ТОВ «ФК Морган Кепітал».

На адресу слідчого надійшло клопотання від представника потерпілої ОСОБА_10 , про визнання вказану квартиру речовим доказом у кримінальному провадженні.

Постановою слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві04 лютого 2019 року вказану вище квартиру визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, у органу досудового розслідування, є наявні підстави вважати, що посадовими особами ТОВ «Морган Кепітал» вчинено шахрайські дії, з метою заволодіння чужим майном ОСОБА_7 , а саме щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обгрунтоване тим, що на даний час існує загроза перепродажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка є речовим доказом в даному кримінальному провадженні, з метою встановлення істини по даному кримінальному правопорушенню, не допущення перепродажу будь-яким особам та незаконного виселення з квартири потерпілої потерпілої ОСОБА_7 у вказаному кримінальному провадженні, та збереження вказаної квартири як речового доказу у кримінальному провадженні, а також забезпеченню здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні виникла необхідність у накладенні арешту: на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у його мотивувальній частині.

Ураховуючи приписи норм ст.ст. 22, 26, 172 КПК України, слідчим суддею, з огляду на фактичні обставини на доводи наведені слідчим та прокурором, визнано за можливе провести розглянути клопотання без участі власника майна, та у розрізі норм частини 1 тієї ж статті, статей 22, 26 зазначеного Кодексу у його відсутність.

Вислухавши доводи слідчого, дослідивши клопотання про арешт майна на відповідність вимог КПК України та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (ст. 132 КПК України).

Зокрема п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до положень ст.ст. 170, 171 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

У судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу, а саме, нерухоме майно є речовим доказами, оскільки згідно постанови слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 від 04.02.2019 об`єкт нерухомого майна (квартира) що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0013582 від 04.02.2017.

При цьому, слідчим суддею встановлено, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 27854277 від 18.01.2016 приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_8 внесено запис про іпотекодержателя з АКТ «Фортуна» на ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал». Також, 21.01.2016 внесено відомості до реєстру іпотек, індексний номер рішення 27891040, внесено запис про іпотекодержателя з ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал» на ОСОБА_11 . При цьому у вказаному реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості про власника вказаної квартири відсутні.

Як вбачається з копії свідоцтва про право власності від 05.11.2007, квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_7 на праві приватної власності.

За вищевикладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність накладення арешту квартиру АДРЕСА_2 з метою забезпечення збереження речового доказу, так як матеріали кримінального провадження на даному етапі кримінального провадження виправдовують потреби досудового розслідування втручання у права та інтереси власника майна, оскільки підстави на які посилається слідчий у клопотанні є об`єктивними та достатніми задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування та застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 107, 131, 132, 167-168, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0013582 від 04.02.2017 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України задовольнити.
Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, квартиру АДРЕСА_2 .
Підозрюваний, його захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя: