ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/164/18 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 635/4979/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представників власників майна - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційними скаргами представників власників майна адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в інтересах Товариств з обмеженою відповідальністю «Берегиня», «Агрофірма «Надія», «Новгород-Сіверський Елеватор», «Росток-Холдинг», «Демор», «Росток-Трейд», «Комбікормник», «Шалигинське», Агрофірма «Ім.Чапаєва», привано-орендних сільськогосподарських підприємств «Хлібороб», «Ічнянське», сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Крупичпільське», приватних підприємств «Новгород-Сіверські Аграрні Інвестиції», «Аграрні Інвестиції», «Ямпіль Інвест», «Середина-Буда Агро» на ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28 вересня 2018 року, якою частково задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000250 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та накладено арешт на майно,
В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою слідчого судді було частково задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000250 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та накладено арешт на зерно, яке зберігається в зерносховищах зернового складу ТОВ «Новгород-Сіверський Елеватор», що належить Товариствам з обмеженою відповідальністю «Берегиня», «Агрофірма «Надія», «Новгород-Сіверський Елеватор», «Росток-Холдинг», «Демор», «Росток-Трейд», «Комбікормник», «Шалигинське», Агрофірма «Ім.Чапаєва», привано-орендним сільськогосподарським підприємствам «Хлібороб», «Ічнянське», сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Крупичпільське», приватним підприємствам «Новгород-Сіверські Аграрні Інвестиції», «Аграрні Інвестиції», «Ямпіль Інвест», «Середина-Буда Агро» шляхом встановлення заборони його власникам розпоряджатися арештованим майном та відчужувати його у будь-який спосіб, в тому числі передавати його у заставу, встановивши заборону ТОВ «Новгород-Сіверський Елеватор» здійснювати будь-які дії щодо повернення зі зберігання (відпуску, видачі) арештованого майна на користь будь-яких осіб. В іншій частині клопотання прокурора відмовлено.
Слідчим суддею було встановлено, що майно, зазначене у клопотанні та яке належить вказаним вище підприємствам, відповідає критеріям ст. 98 КПК України, тому з метою унеможливлення його приховування, пошкодження, зникнення, втрати дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора.
Разом з цим, слідчий суддя не вбачав підстав для накладення арешту на майно SIA Latexport, оскільки матеріали справи не містять доказів, що це підприємство входить до групи «Росток-Холдинг».
Представники власників майна, на яке накладено арешт, не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді подали апеляційні скарги, в яких просять ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28 вересня 2018 року скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора.
Представник ОСОБА_10 в своїй апеляційній скарзі зазначає, що майно, на яке накладено арешт не може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки предметом «нібито вчиненого кримінального правопорушення» є грошові кошти в розмірі 21 215 500 доларів США, тому на його думку майно, на яке накладено арешт не може бути предметом злочину. Щодо посилання на те, що ці кошти були перетворені у врожай сільськогосподарських культур 2018 року, то ані в ухвалі слідчого судді, ані в клопотанні не має жодних відомостей, що майно набуте у власність саме з використанням нібито викрадених грошових коштів. Вказує, що доказів того, що між ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та апелянтами існували якісь правочини не надано. Апелянти стверджують, що не вчиняли правочинів ні з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ні з ОСОБА_14 . Вважають, що слідчим суддею не було встановлено руху нібито викрадених грошових коштів та як вони трансформувалися в зернові культури врожаю 2018 року, оскільки протягом 2009-2018 років апелянти залучали грошові кошти від ряду банківських установ, отримували доходи від своєї діяльності. Не було враховано, що з моменту вчинення ніби кримінального правопорушення минуло 5 років, а слідчим суддею при цьому не встановлено зв`язок викрадених в 2009-2013 роках коштів із посівами та врожаєм сільськогосподарських культур 2018 року. Зазначають, що в ухвалі не визначено вид, асортимент, точну кількість зібраного врожаю 2018 року. Вказують, що слідчий суддя посилається на постанову Генерального прокурора України про доручення здійснення досудового розслідування, проте в матеріалах справи вказана постанова відсутня. Слідчим суддею не встановлено жодного зв`язку апелянтів та їх належність до підприємств групи «Росток-Холдинг». Крім того, ТОВ «Росток-Холдинг» було засновано, коли апелянти вже існували як суб`єкти господарської діяльності. Представник зазначає, що ОСОБА_14 не є потерпілим. Предметом розслідування є фактично цивільно-правові кредитні відносини між компаніями. Посилається на відсутність в матеріалах справи заяви ОСОБА_14 про вчинення кримінального правопорушення, заяви про залучення в якості потерпілого, цивільний позов. ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , посадові особи апелянтів навіть не були допитані в ході досудового розслідування та не мають жодного статусу у кримінальному провадженні. Зазначає, що накладення арешту на посіви тягне за собою ряд негативних наслідків. Звертає увагу, що слідчим суддею встановлено заборону ТОВ «Новгород-Сіверський Елеватор» здійснювати будь-які дії щодо повернення зі зберігання арештованого майна, проте встановлення такої заборони не передбачене вимогами КПК України.
Представник ОСОБА_11 в апеляційній скарзі вказує, що прокурором не було надано звітності, яка на його думку є недостовірною та яку нібито ОСОБА_12 надавав ОСОБА_14 , не додано форфардних контрактів, виписок з банківських рахунків компаній проекту «Зернотрейдінг», які б свідчили про перерахування коштів хоча б на одне з підприємств. Вказує, що прокурор посилається на те, що з підприємствами апелянтами договори укладалися на умовах, що стягнення заборгованості за ними було малоймовірним, однак в матеріалах відсутні докази малоймовірності стягнення заборгованості за нетиповими форвардними контрактами у вигляді претензійно-позовної роботи між компаніями проекту «Зернотрейдинг» та підприємствами-апелянтами. Зазначає, що докази руху грошових коштів між нерезидентами на підставі кредитних договорів в матеріалах відсутні, не надано підтвердження того, що у ОСОБА_14 взагалі були наявні кошти в сумі більше 20 млн. доларів США в період їх надання. Звертає увагу, що посилання слідчого судді на ст. 167 КПК України є безпідставним, оскільки вказані положення стосуються виключно тимчасово вилученого майна.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників власників майна, які підтримали вимоги апеляційної скарги, думку прокурорів, які наполягали на обгрунтованості прийнятого слідчим суддею рішення, вказуючи на необхідність накладення арешту на майно, дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила підстави для часткового задоволення апеляційних вимог представників.
З клопотання прокурора встановлено, що в провадженні Харківської місцевої прокуратури № 6 перебувають матеріали кримінального провадження № 0000250 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Згідно змісту клопотання, досудовим розслідуванням було встановлено, що в період часу з 2009 по 2013 pоків, в ході реалізації комерційного проекту з торгівлі зерновими культурами, іменованого «Зернотрейдинг», - один з учасників цього проекту, ОСОБА_12 , маючи на меті вчинення шахрайських дій, шляхом зловживання довірою ОСОБА_14 , як фінансового партнера проекту, аргументуючи необхідністю фінансування робочого капіталу проекту «Зернотрейдинг» з використанням грошових коштів підконтрольних ОСОБА_14 . компаній, заволодів належними ОСОБА_14 грошовими коштами в особливо великих розмірах, а саме грошовими коштами в розмірі 21 215 500,00 доларів США, які виводилися з проекту та використовувалися для створення, розвитку підприємств, що входять до групи підприємств «Росток Холдинг», їх матеріальної бази, земельного фонду та іншого, які належать ОСОБА_12 .
Прокурор, посилаючись на вимоги ст. 98 КПК України, вказуючи, що майно, на яке він просить накласти арешт, було перетворено та одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення, звернувся з клопотанням про арешт зерна, яке зберігається в зерносховищах зернового складу ТОВ «Новгород-Сіверський Елеватор», та яке належить Товариствам з обмеженою відповідальністю «Берегиня», «Агрофірма «Надія», «Новгород-Сіверський Елеватор», «Росток-Холдинг», «Демор», «Росток-Трейд», «Комбікормник», «Шалигинське», Агрофірма «Ім.Чапаєва», привано-орендним сільськогосподарським підприємствам «Хлібороб», «Ічнянське», сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Крупичпільське», приватним підприємствам «Новгород-Сіверські Аграрні Інвестиції», «Аграрні Інвестиції», «Ямпіль Інвест», «Середина-Буда Агро».
З огляду на зміст клопотання прокурора та додані до нього матеріали колегія суддів не вбачає підстав вважати безпідставним висновок, що в даному випадку існують достатні підстави вважати про наявність ознак складу злочину, в результаті якого незаконно були привласнені кошти ОСОБА_14 , оскільки прокурором у клопотанні наведені переконливі доводи щодо схеми заволодіння грошовими коштами ОСОБА_14 , які не спростовані, враховуючи зокрема і те, що засновниками зазначених вище підприємств та їх кінцевими бенефіціарними власниками є ТОВ «Росток-Холдинг», ОСОБА_13 та ОСОБА_12 (а.с. 88-101), і вказане вище майно може відповідати критеріям ст. 98 КПК України, що відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є підставою для накладення на нього арешту. Разом з цим, апеляційний суд відмічає, що клопотання про арешт майна має відповідати вимогам ст. 171 КПК України, відповідно до якої у клопотанні має бути зазначено перелік та вид майна, що належить арештувати.
Так, частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
В ході розгляду апеляційних скарг апеляційним судом встановлено, що прокурор, звертаючись із клопотанням про накладення арешту на зерно, яке зберігається в зерносховищах зернового складу ТОВ «Новгород-Сіверський Елеватор», та яке належить Товариствам з обмеженою відповідальністю «Берегиня», «Агрофірма «Надія», «Новгород-Сіверський Елеватор», «Росток-Холдинг», «Демор», «Росток-Трейд», «Комбікормник», «Шалигинське», Агрофірма «Ім.Чапаєва», привано-орендним сільськогосподарським підприємствам «Хлібороб», «Ічнянське», сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Крупичпільське», приватним підприємствам «Новгород-Сіверські Аграрні Інвестиції», «Аграрні Інвестиції», «Ямпіль Інвест», «Середина-Буда Агро» не конкретизував який об`єм зібраного врожаю зернових культур зберігається на вказаному елеваторі, яких саме та яка його кількість належить кожному з перелічених вище підприємств, його вагу, найменування культур. Без усунення зазначених недоліків накладення арешту на посіви сільськогосподарських культур є передчасним. Також заслуговують на увагу доводи представника щодо помилкового посилання прокурора на вимоги ст. 167 КПК України, яка визначає підстави тимчасового вилучення майна. Крім того, прокурор вказав, що зерно, яке зберігається на елеваторі, є предметом кримінального правопорушення, проте таке посилання є хибним, враховуючи кваліфікацію кримінального правопорушення.
Слідчим суддею цим обставинам оцінки надано не було, при ухваленні рішення вони не враховані, тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а матеріали клопотання поверненню прокурору в порядку ч. 3 ст. 172 КПК України.
Інші посилання апелянтів, а саме, що прокурором не було надано звітності, яка на його думку є недостовірною та яку нібито ОСОБА_12 надавав ОСОБА_14 , не додано форфардних контрактів, щодо руху коштів, та про те, що мають місце цивільно-правові кредитні відносини, а також обгрунтованість арешту майна для забезпечення відшкодування шкоди мають бути перевірені та оцінені в ході подальшого здійснення досудового розслідування та нового судового розгляду після усунення недоліків клопотання.
При цьому, апеляційний суд відмічає, що у випадку повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні. Таким чином, до спливу встановленого 72-годинного строку чи, у випадку звернення із клопотанням після усунення недоліків, до вирішення слідчим суддею питання про арешт майна його власники позбавлені можливості відчужувати це майно.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_10 задовольнити частково.
Апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_11 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28 вересня 2018 року, якою частково задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000250 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та накладено арешт на майно скасувати, а матеріали за клопотанням повернути прокурору для усунення недоліків, та приведення у відповідність з вимогами ст.171 КПК України, надавши для цього строк протягом 72 годин з моменту отримання копії цієї ухвали.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді