490/9112/16-к 30.11.2018
н/п 1-кп/490/529/2018
Справа № 490/9112/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2018 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

кримінальне провадження №0000364, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берислав, Херсонської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Миколаївським районним судом Миколаївської області від 14.07.2016 за ч. 4 ст. 407 КК України, звільненого ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 20.07.2017 у зв`язку з закінченням випробувального терміну, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

Сторони кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

15 липня 2015 року ОСОБА_3 був призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 08.06.2015 року №113 ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду номера обслуги протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

19 червня 2015 року о 08.00 годині ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 та незаконно без поважних причин перебував поза її межами, перебуваючи за місцем свого проживання у буд. АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

14.07.2016 року о 09.00 годині обвинувачений ОСОБА_3 добровільно з`явився до військової частини НОМЕР_1 та того ж дня приступив до виконання обов`язків.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.07.2016р. №151 молодший сержант ОСОБА_3 виключений зі списків особового складу військової частини, звільнений з військової частини у запас та направлений ні військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений суду показав, що 19 червня 2015 року залишив військову частину НОМЕР_1 через сімейні обставини. 14.07.2016 року добровільно з`явився у військову частину. У вчиненому правопорушенні щиро кається.

Дослідивши обставини справи, суд вважає доказаною вину ОСОБА_3 у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, і кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проходження військової служби негативно, тривалий час переховувався від суду, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває,раніше судимий вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14.07.2016 за ч. 4 ст. 407 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, 01.08.2017 знятий з обліку КВІ Бериславського району, Херсонської області у зв`язку з закінченням випробувального терміну.

Як обставини справи, що пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України, оскільки саме таке покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Одночасно суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, і звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням в порядку ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України, оскільки останнього звільнено з військової служби у запас і будь яку загрозу для оточуючих не створює.

Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні не має.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від покарання з випробуванням.

Іспитовий строк встановити 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1