Справа № 361/2584/17
Провадження № 1-кп/361/102/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
===============================================================================
4 грудня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю : прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0005182 від 16.12.2016 року, про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, одруженого, має двох неповнолітніх дітей 2001 р.н., зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

В С ТА Н О В И В :

ОСОБА_8 , 15 грудня 2016 року о 19 годині 00 хвилин, керуючи технічно справним фургоном марки «IVECO ML 80Е», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись у правій смузі руху по 39 км, автодороги Київ - Чернігів, що на території Броварського району Київської області, по за межами населеного пункту (обмеження швидкості 90 км/год), у напрямку від м. Чернігів до м. Київ, зі швидкістю 60 кілометрів на годину, під час чого, був неуважний та не стежив за дорожньою обстановкою, чим порушив п. 2.3 «б», Правил дорожнього руху України. Керуючи транспортним засобом, ОСОБА_8 не врахував пору доби та видимість елементів дороги, чим порушив п. 12.2, Правил дорожнього руху України, не обрав безпечну швидкість транспортного засобу, унаслідок чого не впорався з керуванням, чим порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України, після чого автомобіль марки «IVECO ML 80Е», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , втратив курсову стійкість виїхав на праве узбіччя в напрямку м. Київ, де допустив зіткнення своєю передньою частиною автомобіля із задньою частиною автомобіля марки «HYUNDAI HETZ» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який був припаркований на узбіччі в попутному напрямку. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «HYUNDAI HETZ» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , який в цей час перебував в цей час на узбіччі біля вказаного автомобіля отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: закрито черепно-мозкової травми: забійної рани лобної області, параорбітальні гематоми з обох сторін, лінійний перелом правої скроневої кістки з поширенням на основу черепа, субдуральна гематома в області правої лобної долі мозку, забій головного мозку, вивих акроміального кінця лівої нижньої кінцівки.

Порушення водієм ОСОБА_8 вимог пунктів 2.3 б, 12.1 та 12.2 ПДР України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо- транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину в пред`явленому обвинувачені не визнав та показав, що 15 грудня 2016 року , близько 18- 19 годині він рухався за кермом вантажного автомобіля «IVECO», у правій смузі руху по автодороги Київ - Чернігів, у напрямку від м. Чернігів до м. Київ, зі швидкістю 60 кілометрів на годину. На вулиці було вже темно. Проїхавши близько 1-2 км від заводу Кока-Кола, що на території Броварського району , попереду себе , приблизно за 7 метрів, він на ділянці дороги раптово побачив автомобіль, його було погано видно, оскільки на вулиці було темно. В світлі фар він побачив, як від автомобіля в сторону кинулись три особи і лише тоді він побачив, що в автомобілі була ввімкнена аварійна сигналізація, яку раніше йому не було видно, оскільки її затуляли три особи, які стояли позаду цього автомобіля. Він почав екстрено гальмувати, а звернути вліво не було можливості, бо там рухався якийсь автомобіль. Однак уникнути зіткнення не вдалось, і його автомобіль наїхав на стоячий автомобіль. Приблизно за 25 м до місця зіткнення була велика яма, про яку він знав і об`їхав її зліва. Вину в порушенні правил дорожнього руху він не визнає, бо стоячий автомобіль йому не було видно і водїй цього автомобіля не виставив знак аварійної зупинки.

Не зважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його винність в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 286 ч.2 КК України повністю встановлена та доведена в процесі судового розгляду наступними доказами:

- показаннями в суді потерпілого ОСОБА_6 , про те, що 15 грудня 2016 року , близько 18- 19 годині він, в якості пасажира, рухавсяь по автодорозі від м.Чернігова в напрямку м.Києва, на автомобілі Хюндай, за кермом якого був ОСОБА_9 . В автомобілі ще був пасажир. В Броварському районі в автомобілі було пошкоджено колесо. Водій зупинився на узбіччі, і включив аварійну сигналізацію. Вони всі втрьох вийшли з автомобіля та почали замінювати переднє праве колесо. Коли вони з ОСОБА_10 клали колесо до багажника, то він побачив, яскраве світло і зрозумів, що на них несеться автомобіль. Хтось крикнув. Він не встиг відбігти від автомобіля і його ударили та він втратив свідомість. До тями він прийшов в лікарні.

Від отриманих тяжких травм, він тривалий час не міг ходити та довго лікувався, а на даний час визнаний інвалідом 3 групи. Він змушений був тривалий час лікуватись та витрачати кошти на придбання ліків. Крім того він в зв`язку з цим він зазнав тяжких моральних страждань. Просить задоволити його цивільний позов.

- показаннями в суді свідка ОСОБА_11 , про те, що 15 грудня 2016 року о 19 годині вони рухались на автомобілі Хюндай по автодорозі від м.Чернігова в напрямку м.Києва. Він був за кермом, в якості пасажирів були потерпілий та ОСОБА_12 . Погодні умови були не дуже добрі. Заїхавши в яму автомобіль пошкодив колесо. Він зупинився на узбіччі, за лінією розмежування і включив аварійну сигналізацію. Вони всі втрьох вийшли з автомобіля та почали замінювати переднє праве колесо. Перед цим він виставив знак аварійної зупинки. Колесо вони замінювали близько 10 хв.. Вони вдвох з потерпілим почали класти колесо до багажника, а ОСОБА_13 стояв біля переднього колеса. В цей час, він за 20 метрів побачив, що в їхньому напрямку, зі сторони м.Чернігова, рухається вантажний автомобіль на великій швидкості, близько до обочини. Він встиг відбігти від автомобіля і чув удар. А згодом побачив свою машину, відкинуту на узбіччя і почув крик потерпілого ОСОБА_14 . Вантажний автомобіль став за 30-40 м від місця зіткнення. Вони допомогли потерпілому та відправили його до лікарні.

- показаннями в суді свідка ОСОБА_15 , про те, що в грудні 2016 року о 18-19 годині він, в якості пасажира рухались на автомобілі Хюндай по автодорозі від м.Чернігова в напрямку м.Києва. ОСОБА_9 був за кермом, в якості пасажирів ще був ОСОБА_16 . Проїхавши завод ОСОБА_17 Кола в автомобілі було пошкоджено колесо. Водій зупинився на узбіччі, і включив аварійну сигналізацію. Вони всі втрьох вийшли з автомобіля та почали замінювати переднє праве колесо. Коли ОСОБА_18 та ОСОБА_10 понесли колесо до багажника, то він в цей час стояв біля правого переднього колеса. В цей час, він обернувся і побачив, яскраве світло і зрозумів, що на них несеться автомобіль.. Він встиг відбігти від автомобіля і чув що в їх автомобіль ударили. Згодом побачив , що їх автомобіль відкинуло вперед, а неподалік лежав на снігу Ілля, і обличчя у нього було в крові.

- протоколом огляду місця пригоди від 15.12.2016року, схемою та фототаблицею до нього, з яких вбачається, що оглянута проїзна частина 38 км автодороги Київ-Чернігів в с.Скибин Броварського району Київської області. На даній ділянці дороги є обмеження швидкості 90 кілометрів на годину . На правій смузі руху в напрямку м.Київ виявлено автомобіль марки «IVECO ML 80Е», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , а на правому узбіччі в напрямку м.Київ виявлено автомобіль марки «HYUNDAI HETZ» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 . ( т.1 а.с. 98-108);

- протоколом огляду та затримання транспортного засобу від 15.12.2016року, з якого вбачається, що оглянуто автомобіль марки «IVECO ML 80Е», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та встановлено, що в автомобілі пошкоджено передню частину автомобіля та розбито переднє скло. (т.1 а.с.109);

- протоколом огляду та затримання транспортного засобу від 15.12.2016року, з якого вбачається, що оглянуто автомобіль марки «HYUNDAI HETZ» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , та встановлено, що в автомобілі пошкоджено задню частину автомобіля та розбито заднє скло. (т.1 а.с.110);

- довідкою Броварської ЦРЛ №7960 від 15.12.2016, з якої вбачається, що 15.12.2016року в лікарню звернувся ОСОБА_6 з забійною раною голови, ЗЧМТ, вивих ключиці, перелом кісток носа. (т.1 а.с.111);

- висновком судово-медичного експерта № 41 від 19.04.2017, з якого вбачається, що згідно наданої медичної документації ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми: забійної рани лобної області, параорбітальні гематоми з обох сторін, лінійний перелом правої скроневої кістки з поширенням на основу черепа, субдуральна гематома в області правої лобної долі мозку, забій головного мозку, вивих акроміального кінця лівої нижньої кінцівки.

Виявлені тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких та утворились від дії тупих предметів при автотравмі, при обставинах та у строк вказаних у постанові- 15.12.2016.( т.1 а.с.112-115)%

- висновком експерта № 613ат від 10.04.2017 , з якого вбачається, що в заданій дорожній ситуації, з технічної точки зору , водій автомобіля марки «IVECO ML 80Е», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , повинен був діяти відповідно до вимог п.12.2 ПДР України. (т.1 а.с.116-118)

Таким чином, суд приходить висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_8 в порушенні ним вимог правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, доведена повністю, тому він повинен нести за такі дії кримінальну відповідальність і його дії суд кваліфікує: - за ч.2 ст. 286 КК України .

Показання обвинуваченого ОСОБА_8 щодо виконання ним правил дорожнього руху та що він не міг уникнути зіткнення т.я. транспортний засіб Хюндай йому не було видно, оскільки аварійну сигналізацію йому закривали три особи,які стояли ззаду автомобіля та що перед місцем ДТП не було виставлено знак аварійної зупинки, суд оцінює критично, та не бере до уваги при постановленні вироку, оскільки вони спрямовані на ухилення від відповідальності і дані показання спростовуються дослідженими судом доказами : показаннями потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_19 .

Твердження захисника обвинуваченого, що висновок судово-медичного експерта № 41 від 19.04.2017є неналежним доказом, оскільки така експертиза проводилась на незаконно отриманих історіях хвороби, не знайшли свого підтвердження в суді, оскільки в ході судового розгляду встановлено, що судово-медична експертиза проведена з дотриманням чинного законодавства, а дані для її проведення добровільно надав потерпілий.

Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_8 матеріальної шкоди, доведений позивачем належними доказами і підлягає задоволенню. Стягненню з обвинуваченого підлягає 30232,42 грн шкоди, заподіяною витратами на лікування потерпілого, та 2519,39 грн витрат на проїзд потерпілого , а всього на суму в сумі 32751, 81 грн.

Цивільний позов про стягнення з ОСОБА_8 моральної (немайнової) шкоди суд вважає за необхідне задовольнити його частково за наступними підставами.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Винність ОСОБА_8 доведена в судовому засіданні і тому він повинен відшкодовувати моральну шкоду.

Згідно ст.ст. 23, 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому суд виходить з того, що в результаті в вчиненого злочину, ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження і визнаний інвалідом 3 групи, і віна протягом життя буде випробувати в зв`язку з цим тяжкі моральні страждання. Тому суд вважає що позов ОСОБА_6 про відшкодування йому моральних збитків підлягає задоволенню частково, в розмірі 60000 грн.

Обставинами, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує вимоги ст. 65 КК України, щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст. 286 ч.2 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, що він, позитивно характеризується по місцю проживання, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває. Обвинувачений, як особа не являється небезпечним для суспільства, раніше не судимий, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, утримує неповнолітніх дітей. Тому суд, вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства, при призначенні йому покарання у відповідності із санкцією ст. 286 ч .2 КК України, в виді позбавлення волі. Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд не вважає необхідним застосувати до ОСОБА_8 додаткову міру покарання у вигляді позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки він вчинив злочин з необережності, без обтяжуючих обставин, має неповнолітніх дітей і позбавлення такого права позбавить його засобів існування.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд вбачає підстави до звільнення обвинуваченого від кримінального покарання, оскільки обвинувачений звернувся до суду про звільнення його від кримінального покарання у відповідності до ст. 1 п. в Закону України «Про амністію у 2016 році», так як ОСОБА_8 має на утриманні неповнолітніз дітей, відносно яких він не позбавлений батьківських прав.

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_8 під час досудового розслідування і судового провадження не застосовувались, в обранні вказаній особі до набрання вироком законної чинності запобіжного заходу, передбаченого ст. 176 КПК України, суд на даний час підстав не вбачає.

Процесуальні витрати та речові докази в обвинувальному акті не вказані.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.65, 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_8 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за вчинення кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, без позбавленням права керувати транспортними засобами .

У відповідності до п. «в» ст. 1, ст. 10, 13 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 у відшкодування матеріальної шкоди 32751, 81 грн, у відшкодування моральної шкоди 60 000 грн, а всього стягнути 92751,81 грн.

Вирок суду першої інстанції може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до Київського апеляційного суду , шляхом подачі апеляції до Броварського міськрайонного суду.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано.

Учасники судового провадження мають право отримувати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1