Справа № 159/5742/18
Провадження № 1-кп/159/81/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковель обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001288 від 07.06.2018 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що має судимості: 19.03.2013 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки з конфіскацією майна; 10 червня 2014 року на підставі ст.7 ЗУ «Про амністію» від 2014 року звільненого від відбування покарання;
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309, ч. 2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, в кінці травня 2018 року в дворі будинку АДРЕСА_2 знайшов, чим незаконно придбав, психотропну речовину амфетамін масою 0,2387 г., яка знаходилася у поліетиленовому пакеті у чорній чоловічій сумці (барсетці), яку він знайшов, та яку разом з психотропною речовиною переніс до належного йому підвалу, що в будинку АДРЕСА_2 , та незаконно зберігав для власного вживання без мети збуту до 08.09.2018 року, а саме: до моменту, коли психотропна речовина у цей день була вилучена працівниками поліції в проміжок часу з 17 години 45 хвилин по 18 годину 50 хвилин під час санкціонованого обшуку.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення (злочин) передбачений ч.2 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчиненому особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України.

Крім цього, він,повторно, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою збагачення, незаконно придбав при невстановлених досудовим слідством обставинах наркотичний засіб бупренорфін, який незаконно зберігав з метою збуту. В подальшому, 06.06.2018 близько 21 години 12 хвилин, знаходячись в квартирі за місцем проживання по АДРЕСА_1 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.309 КК України, діючи умисно, з корисливих мотивів і керуючись метою збагачення продав, чим незаконно, повторно збув ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (анкетні дані змінено ), який залучався працівниками поліції до проведення оперативної закупки на підставі Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995, за грошову винагороду в сумі 175 гривень наркотичний засіб бупренорфін, масою 0,0015 грам, який того ж дня близько 21 години 23 хвилин ОСОБА_6 видав працівникам поліції.

Після цього, він,повторно, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою збагачення, незаконно придбав при невстановлених досудовим слідством обставинах наркотичний засіб бупренорфін, який незаконно зберігав з метою збуту. В подальшому, 08.09.2018 близько 15 години 47 хвилин, знаходячись по вул. Винниченка в м. Ковелі Волинської області, діючи умисно, з корисливих мотивів і керуючись метою збагачення продав, чим незаконно, повторно збув ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (анкетні дані змінено ), який залучався працівниками поліції до проведення оперативної закупки на підставі Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995, за грошову винагороду в сумі 150 гривень наркотичний засіб бупренорфін, масою 0,0020 грам, який того ж дня близько 15 години 55 хвилин ОСОБА_6 видав працівникам поліції.

Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст.307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно та особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.309 КК України.

Будучи допитаним у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, у вчиненому щиро кається і прохає суворо не карати. Підтвердив обставини викладенні в обвинуваченні. Зокрема, підтвердив обставини по всіх епізодах, визнавши час, місце, спосіб скоєння злочинів.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях (злочинів), погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а інші учасники кримінального провадження не мають жодних заперечень щодо встановлених обставин, при цьому позиція учасників кримінального провадження є добровільною, суд вважає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінальних правопорушень і винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.2 ст.309, ч. 2 ст. 307 КК України.
Призначаючи покарання суд враховує тяжкість вчиненнях обвинуваченим кримінальних правопорушень, обставини справи та особу винного у їх сукупності.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, те що на своєму утриманні має малолітню дитину.
Обтяжуючих покарання обставин обвинуваченому покарання суд не знаходить.
З урахуванням наведеного необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання, пов`язане з ізоляцією його від суспільства, призначене у межах санкцій за якими він притягується до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі.
Призначаючи покарання за сукупністю злочинів в мінімальних межах, суд враховує не тільки майновий та сімейний стан обвинуваченого, його ставлення до скоєного та щире каяття в ньому, і масу наркотичного засобу,який був предметом вказаних злочинів.
Саме таке покарання на переконання суду буде достатнім для виправлення останнього та справедливим.
Підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.
Процесуальні витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого, а долю речових доказів вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
Згідно ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
На підставі наведеного, керуючись ст. 373-375 КПК України, суд

ухвалив :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 307 КК України, призначивши покарання:
за ч.2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
за ч.2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією майна, що належить обвинуваченому на праві приватної власності.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, обрати ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 1 (один) місяць, з конфіскацією майна, що належить обвинуваченому на праві приватної власності.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання, тобто з 08 вересня 2018 року.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, що в загальній сумі становить 2860 (дві тисячі вісімсот шістдесят грн.00 коп.).

Речові докази у справі, а саме, які знаходяться у спеціалізованих пакетах номер 3974758, номер 3974771, номер 4153173 і зберігаються в камері схову речових доказів в Ковельському ВП ГУНП у Волинській області, відповідно до постанови слідчого від 25.10.2018 року, як такі що не становлять цінності знищити; велосипеди іноземного виробництва, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити у власності останніх; речі, предмети та грошові кошти, які знаходяться в спеціалізованих пакетах №4433500 та №4433499, які відповідно перебувають на зберігані в камері схову речових доказів в Ковельському ВП ГУНП у Волинській області та в ячейці відділенні КБ АТ «Приватбанку» - конфіскувати в дохід держави.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 11.09.2018 року на вказані вище речові докази.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою протягом того ж строку з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинувачему, захисникові, та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1