№ 336/5107/17-к
провадження № 1кп/336/55/2019
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000063 від 12.06.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Піщане Старобільського району Луганської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.408 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військово службовцем військової служби за контрактом військової частини польова пошта НОМЕР_1 , діючи умисно, всупереч інтересам військової служби в порушення вимог ст.ст.3-6, 11, 16, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах особливого періоду, 21 лютого 2017 року з метою ухилитися від військової служби не з`явився з лікувального закладу на службу до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , ухиляючись від військової служби до 04 вересня 2017 р.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав в повному обсязі, по суті обвинувачення пояснив, що дійсно проходив військову службу за контрактом в військовій частині НОМЕР_1 . Після проходження лікування в Запорізькому кожвендиспансері, до якого був направлений на лікування військовою частиною, поїхав лікуватися за місцем проживання, оскільки надана йому медична допомога не давала позитивних результатів. По 10 днів лікувався в Старобільському та Луганському кожвендиспансерах. Через відсутність позитивної динаміки у лікуванні, покинув медичний заклад та продовжив лікування за місцем проживання. До військової частини не з`являвся. У вчиненому розкаюється.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, приймаючи до уваги, що обвинувачений не оспорює фактичних обставин справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання ним вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.3 ст.408 КК України, як дезертиство, тобто нез`явлення з лікувального закладу на службу з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин. Обвинувачений має постійне місце проживання, не одружений, не перебуває на обліку в наркодиспансері, за місцем проходження служби характеризується позитивно, приймав участі в АТО, є учасником бойових дій.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням обставин справи та даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе в умовах без ізоляції його від суспільства з призначенням покарання в межах санкції статті КК України та можливості звільнення обвинуваченого від призначеного покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст.371, 373-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.408 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він в період всього іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; 2) періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення, особам, які не були присутні при проголошенні вироку, його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Суддя ОСОБА_1