ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/325/18 Справа № 206/6083/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_6
скаржника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2018 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001135,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2018 року клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке 24.10.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001135 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України було задоволено та накладено арешт у вигляді заборони на розпорядження, відчуження та користування майном, виявленим в ході проведення обшуку 02.11.2018 року за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Миколаївка 1 вул. Центральна, 101, а саме:бетонні плити розміром: 175 см х 210 см 1 шт.; 175 см х 150 см 2 шт.; 180 см х 120 см 15 шт.; 120 см х 230 см 6 шт.; 110 см х 220 см 14 шт.; 130 см х 220 см 3 шт.; 170 см х 220 см - 5 шт.; 70 см х 220 см 1 шт.; 130 см х 220 см 1 шт.; 180 см х 120 см 8 шт.; 125 см х 120 см - 1 шт; 130 см х 120 см 1 шт.; 120 см х 150 см 30 шт.; 120 см х 290 см 7 шт.; 200 см х 300 см 3 шт.; 380 см х 180 см 12 шт.; 600 см х 200 см 6 шт.; фрагменти бетонних плит розмірами: 75 см х 135 см 1 шт.; 80 см х 70 см 1 шт.; 110 см х 100 см 1 шт.; 110 см х 60см -1 шт.; бетонні блоки: 70 см х 160 см 1 шт.; 70 см х 340 см 1 шт.; 70 см х 230 см 1 шт.; 60 см х 180 см 1 шт.; 170 см х 50 см 16 шт.; 70 см х 210 см 2 шт.; 160 см х 90 см 27 шт.; 60 см х 280 см 9 шт.
Рішення суду обґрунтовано тим, що, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, речі, які були вилучені в ході проведеного обшуку 02.11.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме бетонні плити та блоки, за своїми ознаками схожі на ті, які були викрадені у ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова», і лише шляхом накладання арешту на дане майно можливо забезпечити його збереження від його реалізації, оскільки вилучені бетонні плити та блоки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить поновити строк апеляційного оскарження на ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2018 року, скасувати її та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що слідчим суддею при постановлені ухвали не враховано, що слідчим, прокурором не надано доказів та не доведено факту крадіжки чужого майна, його об`єму і вартості так і наявність слідів на матеріальних об`єктах або інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Сукупність фактів свідчить про те, що слідчий суддя при прийнятті рішення за клопотанням слідчого погодженого прокурором про накладення арешту на майно вийшов за межі судового розгляду та зазначив мету і підстави такого рішення з власної ініціативи.
Слідчий суддя прийняв рішення про необхідність розгляду клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення власника майна і жодним чином не мотивував своє рішення наявністю об`єктивних для цього підстав. Між іншим слідчий у своєму клопотанні про арешт майна не просив слідчого суддю задовольнити клопотання без виклику власника майна та зазначене клопотання не містить в собі обґрунтування необхідності розгляду клопотання про арешт майна за відсутності власника майна.
Слідчим суддею безпідставно враховано підозри органу досудового розслідування на те, що вказане майно власником може переховуватись, пошкоджене або неналежно зберігатись.
Вважає, що при розгляді клопотання слідчого про арешт майна, погодженого прокурором, слідчим суддею не досліджено усі наявні матеріали кримінального провадження та не враховано:
- відсутність правових підстав для арешту майна з огляду озвучених раніше фактів;
- відсутність процесуальної можливості використання цього майна як доказу;
- відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення;
-розумність та співрозмірність обмеження прав власності інших осіб під час розслідування даного кримінального провадження;
- негативні наслідки арешту майна, щодо дотримання прав власника.
Вважає вимоги відповідно до ст. 396 КПК України до апеляційної скарги та строки звернення зі скаргою на ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська до апеляційної інстанції дотриманими, так як скаржник ознайомився з цією ухвалою 19.11.2018 року.
Заслухавши суддю-доповідача, думки адвоката ОСОБА_6 та скаржника ОСОБА_7 , пояснення допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирішуючи питання про дотримання скаржником строку апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з того, що оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена без виклику апелянтів, а отже за правилами ч. 3 ст. 395 КПК України строк її апеляційного скарження для останніх обчислюється з дня отримання ними копії даної ухвали. Інших правил визначення моменту початку строку апеляційного оскарження у цих правовідносинах процесуальний закон не містить.
Оскільки наданими матеріалами не спростовуються доводи апелянта про те, що з даною ухвалою скаржник ознайомився 19.11.2018 року, колегія суддів не вбачає підстав для висновку про пропущення апелянтом строку апеляційного оскарження та необхідність розгляду та вирішення питання про його поновлення.
Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З наданих матеріалів випливає, що об`єктивна сторона розслідуваного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, полягає у тому, що 24 жовтня 2018 року до Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_10 про те, що 23.05.2018 року невстановлена особа скоїла крадіжку майна, що належить ДП Науково-виробнича дослідна агрофірма Наукова, чим спричинила її власникам матеріальну шкоду.
За даним фактом 24 жовтня 2018 року Самарським ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області вказана інформація внесена до ЄРДР за № 0001135 з попередньою кваліфікацією ч. 1 ст. 185 КК України.
В ході досудового розслідування допитаний ОСОБА_10 пояснив, що відповідно до довіреності № 3 від 22.10.2018 він представляє інтереси ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук. На протязі останніх чотирьох років він займає посаду регіонального начальника служби безпеки ТОВ «Консалтингова компанія Агроцентр Україна», яка надає різноманітні послуги вищевказаному підприємству, серед яких є послуги з охорони її об`єктів. Так один з охоронюваних ними об`єктів вказаного підприємства є будівлі молочно товарної ферми та силосних ям розташованих біля даних будівель. Дані будівлі перебувають у напівзруйнованому стані. Вказані об`єкти розташовані в с. Миколаївка-1, Дніпропетровської області, Дніпропетровського району. У квітні 2018 року керівництвом підприємства «Наукове» було знято 6 плит з однієї з силосних ям, розміром приблизно 3х2.5 метрів, та 10 бетонних блоків з будівлі ферми та їх відвезли земельну ділянку розташовану по вул. Томській, близько 278 будинку, в м. Дніпро, та в подальшому вони бажали використовувати їх для власних потреб. 23.05.2018 він об`їжджав всі охоронювані ними об`єкти, та приїхавши в с. Миколаївка-1, де розташовані вищевказані будівлі та силосні ями, побачив, що невідомі люди на тракторах розбирають силосні ями та будівлі ферми, і відвозять звідти плити та блоки. Даними людьми керував директор агрофірми «Агродар» на прізвище ОСОБА_11 . Йому зробили зауваження, на що він сказав, що йому необхідні дані плити для будівництва його бази, і в разі якщо хтось звернеться до нього з приводу того, що він взяв дані будівельні матеріали, то він розрахується за них. На момент його приїзду дані люди вже розібрали значну частину будівлі ферми та силосних ям. Він прослідував за ними та побачив, що вони звозили бетонні плити, блоки та кирпи в с. Миколаївка-1 на вул. Центральна ,101, де складають їх у купу. Він зняв все це на свій мобільний телефон. Тривалий час вони вели із ОСОБА_12 переговори з приводу відшкодування завданого збитку, але окрім обіцянок з його боку відшкодувати завдану шкоду, далі не дійшло. На даний час він побудував на ділянці АДРЕСА_2 , з даних бетонних плит та блоків склад, та паркан навколо нього, частина будівельних матеріалів перебуває на даній території. Також вони виявили, що вищевказані 6 плит та 10 бетонних блоків, які знаходились на земельній ділянці на вул. Томській в м. Дніпро теж відсутні, вони підозрюють, що їх вкрав ОСОБА_13 .
Допитаний ОСОБА_14 показав, що він є інспектором служби безпеки ТОВ «Консалтингова компанія Агроцентр Україна», яка надає різноманітні послуги підприємству ДП «»Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова», серед яких є послуги з охорони її об`єктів. Так один з охоронюваних ними об`єктів вказаного підприємства є будівлі молочно товарної ферми та силосні ями розташовані біля даних будівель. Дані будівлі перебувають у напівзруйнованому стані. Вказані об`єкти розташовані в с. Миколаївка-1, Дніпропетровської області, Дніпропетровського району. У квітні 2018 року керівництвом підприємства «Наукове» було знято 6 плит з однієї з силосних ям, розміром приблизно 3х2.5 метрів, та 10 бетонних блоків з будівлі ферми та їх відвезли земельну ділянку розташовану по вул. Томській, близько 278 будинку, в м. Дніпро, та в подальшому вони бажали використовувати їх для власних потреб. 23.05.2018 він з його керівником, об`їжджав всі охоронювані ними об`єкти, та приїхавши в с. Миколаївка-1, де розташовані вищевказані будівлі та силосні ями, побачив, що невідомі люди на тракторах розбирають силосні ями та будівлі ферми, і відвозять звідти плити та блоки. Даними людьми керував директор агрофірми «Агродар» на прізвище ОСОБА_11 , вони зробили йому зауваження, на що він сказав, що йому необхідні дані плити для будівництва його бази, і в разі якщо хтось звернеться до нього з приводу того, що він взяв дані будівельні матеріали, то він розрахується за них. На момент їх приїзду дані люди вже розібрали значну частину будівлі ферми та силосних ям. Вони прослідували за ними та побачили, що вони звозили бетонні плити, блоки та цеглу в с. Миколаївка-1 на вул. Центральна ,101, де складають їх у купу. Вони зняли все це на мобільний телефон. На даний час ОСОБА_15 побудував на ділянці АДРЕСА_3 , з даних бетонних плит та блоків склад, та паркан навколо нього, частина будівельних матеріалів перебуває на даній території. Також вони виявили, що вищевказані 6 плит та 10 бетонних блоків, які знаходились на земельній ділянці на вул. Томській в м. Дніпро теж відсутні, вони підозрюють, що їх вкрав ОСОБА_15 .
В ході огляду місця пригоди за адресою: АДРЕСА_4 , було встановлено, що за даною адресою відсутні бетонні блоки та плити.
В ході огляду місця пригоди, де розташовані будівлі молочно товарних ферм та силосні ями, які належать ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук, в ході огляду встановлено, що вказані об`єкти розібрані та бетонні плити і блоки, а також цегла з даних об`єктів відсутні на місці огляду.
В ході огляду місця пригоди за адресою:
АДРЕСА_1 було встановлено, що за даною адресою розташована одно поверхнева будівля, будова з бетонних плит та бетонних блоків, огороджена парканом, який теж побудований з бетонних плит та блоків. З право від воріт, що ведуть на дану територію розташовані залишки бетонних плит та блоків. На даній території розташовані будівельні матеріали, бетонні плити та блоки, які мають ознаки вживаних.
Відповідно до рішення ХХ сесії VІІ скликання Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, від 04.10.2017, земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_16 .
02.11.2018 року за адресою
АДРЕСА_1 було проведено санкціонований Самарським районним судом м. Дніпропетровська обшук, в ході якого було виявлено бетонні плити та блоки а саме: бетонні плити розміром:- 175 см х 210 см 1 шт.; 175 см х 150 см 2 шт.; 180 см х 120 см 15 шт.; 120 см х 230 см 6 шт.; 110 см х 220 см 14 шт.; 130 см х 220 см 3 шт.; 170 см х 220 см - 5 шт.; 70 см х 220 см 1 шт.; 130 см х 220 см 1 шт.; 180 см х 120 см 8 шт.; 125 см х 120 см - 1 шт.; 130 см х 120 см 1 шт.; 120 см х 150 см 30 шт.; 120 см х 290 см 7 шт.; 200 см х 300 см 3 шт.; 380 см х 180 см 12 шт.; 600 см х 200 см 6 шт.;
фрагменти бетонних плит розмірами: 75 см х 135 см 1 шт.; 80 см х 70 см 1 шт.; 110 см х 100 см 1 шт.; 110 см х 60см -1 шт., бетонні блоки: 70 см х 160 см 1 шт.; 70 см х 340 см 1 шт.; 70 см х 230 см 1 шт.; 60 см х 180 см 1 шт.; 170 см х 50 см 16 шт.; 70 см х 210 см 2 шт.; 160 см х 90 см 27 шт.; 60 см х 280 см 9 шт.
Постановою слідчого Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 02 листопада 2018 року вищезазначене майно було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001135.
З урахуванням наведеного, щодо майна, на яке рішенням слідчого судді було накладено арешт, є підстави обґрунтовано вважати, що воно відповідає вимогам ст. 98 КПК України щодо речового доказу, достатніх для вжиття на цьому етапі досудового розслідування заходів забезпечення кримінального провадження, а отже арешт на це майно був накладений з дотриманням вимог закону, і доводи апеляційної скарги такого висновку колегії суддів не спростовують.
Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.
Що стосується посилань апелянта на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді про арешт майна, то вони його особистою суб`єктивною оцінкою та не обґрунтовують необхідності скасування вірного по суті судового рішення.
З огляду на вищенаведене, підстав для задоволення апеляційної скарги на даному етапі досудового розслідування не вбачається. У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваними кримінальними правопорушеннями у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2018 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001135 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4