УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого відділу поліції № 3 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002286 від 08.03.2019 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Черкаської обл., українця, громадянина України, не одруженого, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-
У С Т А Н О В И В :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого відділу поліції № 3 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .
На обґрунтування клопотання зазначено, що 20 травня 2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке вчинене за таких обставин.
Так, 07.03.2019 року, за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 50, приблизно о 23 год. 50 хв., ОСОБА_4 разом з невстановленими слідством особами, підійшли до ОСОБА_7 , схопили його за руки та повалили на землю. В подальшому, ОСОБА_4 почав перевіряти кишені потерпілого, при цьому утримуючи ОСОБА_7 за руки, а невстановлені особи в цей момент наносили потерпілому численні удари в область рук, ніг та тулубу, в подальшому, ОСОБА_4 дістав з кишені куртки потерпілого мобільний телефон марки «Моторолла G5 Plus» золотистого кольору у золотистому чохлі, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 5 495 гривень, із сім-картою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_3 , вартістю 40 гривень та поклав його до кишені власної куртки. Після чого, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідки, утримуючи при собі вищевказане майно, що належить ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
У судовому засіданні прокурор просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки вважав, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду або вчинити інше кримінальне правопорушення.
На думку сторони обвинувачення, сукупність вказаних обставин свідчить, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.
Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання, наполягаючи на відсутності наведених стороною обвинувачення ризиків.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про таке.
Слідчим відділенням відділу поліції № 3 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 08.03.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002286, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
20 травня 2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України .
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:
-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.
Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування стадії розслідування, що має місце у цьому випадку, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.
З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами певною мірою підтверджується наявність в діях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що такі дії цілком ймовірними з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у скоєнні інкримінованого злочину.
Також слідчий суддя враховує відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, непрацездатних утриманців, тобто факторів, які б стримали останнього від дій, спрямованих на переховування від органу досудового розслідування та суду.
Враховуючи те, що інкримінований злочин вчинений з корисливих мотивів, відсутність у ОСОБА_4 офіційного та стабільного джерела доходів й те, що останній судимий за аналогічний злочин, не виключено, що здійснення злочинної діяльності було єдиним способом заробітку останнього, отже, ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення є достатньо високим.
Сукупність встановлених у судовому засіданні обставин з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту свідчить, що прокурором доведена наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.
Слідчий суддя вважає, що прокурором зазначена вище обставина не доведена, що свідчить про необхідність вирішення питання про можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, який зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.
Крім того, у силу ст. 177 КПК слідчий суддя зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків у місці його постійного проживання; репутацію підозрюваного.
Врахування зазначених обставин у сукупності з покаранням, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, існуючі ризики, пов`язані з перешкоджанням кримінальному провадженню, приводить слідчого суддю до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного може більш м`який запобіжний захід, ніж ініційований стороною обвинувачення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання слідчого відділу поліції № 3 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002286 від 08.03.2019 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на нього такі обов`язки:
- не залишати приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_2 , з 22 год по 06 год наступної доби;
- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання та роботи;
Контроль за виконанням ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 .
Строк дії цієї ухвали встановити по 20 липня 2019 року включно.
На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1