Справа № 591/6818/18
Провадження № 1-кс/591/5008/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2018 року м. Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця В.Писарівка, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України не судимого,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням погодженим прокурором, яке мотивував тим, що слідчим управлінням здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000267 від 08.11.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України. В ході здійснення досудового розслідування було з`ясовано, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 та 14.11.2018 року останнього було затримано в порядку ст. 208 КПК України і повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. Крім того, слідчий у клопотанні вказує на наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовуючи наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду тим, що ОСОБА_5 фактично мешкає на території прикордонної смуги, за характером вчинення злочину обізнаний про незаконні місця перетину кордону, і це надає йому можливість переховуватись на території РФ. Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість вчинити інші кримінальні правопорушення, існує, на переконання слідчого, на тій підставі, що підозрюваний ОСОБА_5 ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, обґрунтовано підозрюється у вчиненні ряду аналогічних злочинів. За таких обставин, вважав, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж домашній арешт у певний час доби носінням електронного браслету не можуть запобігти заявленим ризикам та не забезпечать належної процесуальної поведінки.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували. Захисник просив розглянути слідчого суддю можливість застосування до його підзахисного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Заслухавши учасників процесу, слідчий суддя дійшов таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2018 року за №00000267, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332 КК України.

14.11.2018 року ОСОБА_5 необґрунтовано було затримано (у протоколі чітко підставу для затримання згідно ст.208 КПК України не зазначено, а особа та слідчий суддя, який зобов`язаний перевіряти законність та обґрунтованість затримання, не повинні самостійно домислювати про те, що стало підставою для затримання: п.1 чи п.2 ч. 1 ст.208 КПК).

15.11.2018 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме: в умисних діях, що виразились в організації та керівництві незаконним переправленням особи через державний кордон України, вчиненими за попередньою змовою групою осіб.

Слідчий у клопотанні обґрунтовує таку підозру: показами свідка ОСОБА_7 , протоколом обшуку домоволодіння АДРЕСА_2 , показами підозрюваного та іншими матеріалами в їх сукупності. При цьому, інших матеріалів, окрім показів свідка та підозрюваного і протоколу обшуку, слідчому судді надано не було.

Під час розгляду клопотання суд повинен встановити, чи доводять надані стороною провадження докази обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання заявленим ризикам (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК, у кримінальному провадженні потрібно брати до уваги позицію ЄСПЛ, викладену цим судом по вказаному питанню у відповідних рішеннях: «Броуґан та інші проти Сполученого Королівства»,«Мюррей проти Сполученого Королівства», «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства»,«Ердагоз проти Туреччини», «К.-Ф. проти Німеччини», «Лабіта проти Італії», «Нечипорук і Йонкало проти України».

Так, у всіх неведених справах, що розглядались ЄСПЛ вказано, що факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи. Тобто, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, у вказаних рішеннях підкреслюється те, що наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують для обґрунтованої підозри факти або інформація, які б переконали неупередженого, об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа ймовірно вчинила злочин. При цьому наявність або відсутність «обґрунтованої підозри» в підсумку визначається в кожному випадку конкретними обставинами. А у справі «Влох проти Польщі» ЄСПЛ ще і вказав на те, що на додаток до своєї фактичної сторони існування «обґрунтованої підозри» необхідно, щоб факти спиралися на одну з ознак злочинної поведінки, визначеної кримінальним законодавством. Тобто, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином.

Враховуючи викладене, варто вказати, що «обґрунтованість підозри», наявність якої має служити підставою для певних обмежень підозрюваного у його правах і свободах, є невід`ємним елементом запобіжної гарантії проти свавільного обмеження таких прав на свобод у кримінальному провадженні і на момент повідомлення про підозру слідчим має бути зібрано достатньо доказів, які вказують на те, що: 1) кримінальне правопорушення справді мало місце, дані про нього дійсно внесені до ЄРДР; 2) з великою ймовірністю вчинено воно особою, стосовно якої вирішується питання щодо вручення їй повідомлення про підозру; 3) суспільно-небезпечне діяння містить склад конкретного кримінального правопорушення.

Проте, додані до клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 документи, а саме: протокол допиту свідка ОСОБА_7 та протокол обшуку домоволодіння АДРЕСА_2 , не містять конкретних фактів та відомостей, що об`єктивно пов`язували б ОСОБА_5 із вчиненням таких дій, як організація та керівництво незаконним переправленням особи через державний кордон України, вчиненими за попередньою змовою групою осіб.

Так, свідок ОСОБА_8 розповідає про те, як познайомився з чоловіком, який займається незаконним переправленням осіб через державний кордон, про свої наміри незаконно перетнути кордон та допомогу йому в цьому питанні чоловіків на ім`я ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Жодних прізвищ свідок не називає. Інших доказів на підтвердження обставин, про які зазначає свідок, до клопотання не надано та у клопотання про існування таких доказів не зазначено.

Протокол обшуку від 14.11.2018 року не містить інформації про те, що ОСОБА_5 якимось чином причетний до вказаного будинку АДРЕСА_2 , в якому така слідча дія проходила, або речей, що були вилучені під час обшуку цього будинку. У протоколі затримання ОСОБА_5 міститься інформація, що останній проживає у будинку АДРЕСА_3 не згадується взагалі.

Покази підозрюваного взагалі не можуть бути доказом на підтвердження обґрунтованості підозри, оскільки особа набуває статусу підозрюваного та допитати її в статусі підозрюваного можливо лише після оголошення їй про підозру.

Таким чином, оскільки до клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу та під час розгляду клопотання не було надано належних і допустимих доказів, які б вказували на обґрунтованість оголошеної ОСОБА_5 підозри, то і підстав вважати таку підозру обґрунтованою у слідчого судді немає.

Сумнівною є і наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, про які зазначає слідчий у клопотанні.

Так, з доданих до клопотання матеріалів та з`ясованих в судовому засіданні обставин вбачається, що ОСОБА_5 одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, з моменту народження проживав у смт В.Писарівка, а після одруження ( з 2003-2004 року) постійно проживає у с.Лукашівка, В.Писарівського району. І такі обставини свідчать про сталі соціальні та родинні зв`язки ОСОБА_5 саме на території України, а факт того, що село, в якому ОСОБА_5 постійно мешкає вже більше 10 років є прикордонним не створює ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, не надано і доказів того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні ряду аналогічних злочинів, як-то зазначив слідчий у клопотанні на обґрунтування існування ризику вчинення інших кримінальних правопорушень. Натомість, як з`ясовано в судовому засіданні ОСОБА_5 згідно ст.89 КК України не судимий, засуджувався у минулому за злочин, передбачений ст.229 ч.1 КК України, тобто, не аналогічний тому, що інкримінують йому органи досудового розслідування сьогодні.

Враховуючи вищевказане та відсутність під час розгляду клопотання доказів на підтвердження обставин зазначених у ч.1 ст.194 КПК України, підстави для застосування до ОСОБА_5 будь-якого запобіжного заходу відсутні.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 193-197 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання слідчого щодо обрання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді домашнього арешту - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з моменту її вручення, а особами, що не були присутні під час її оголошення з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1