Справа № 202/2357/19
Провадження № 1-кс/202/3859/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

04 квітня 2019 року слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 28 вересня 2007 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі; 10 грудня 2009 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 27.04.2015 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки; 07.02.2019 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернулася в рамках кримінального провадження № 0000573 від 03.04.2019 року з вищевказаним клопотанням, в якому зазначає, що 03 березня 2019 року, приблизно о 20 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 разом з невстановленою в ході проведення досудового розслідування особою, знаходячись біля КЗО «СЗШ №63» за адресою: м. Дніпро, вул. Янтарна, буд. 71а, з метою заволодіння чужим майном прослідували за ОСОБА_7 , наблизившись до якого ОСОБА_5 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, спричиняючи останньому фізичний біль, рукою, зажатою в кулак, наніс один удар в щелепу з правої сторони. Після чого потерпілий ОСОБА_7 повернувся обличчям до ОСОБА_5 , а ОСОБА_5 в свою чергу, наніс ще один удар в щелепу з лівої сторони, від чого потерпілий похитнувся та впав на землю на спину. Після чого, ОСОБА_5 своєю правою рукою дістав з лівої кишені куртки, одягненої на ОСОБА_7 , мобільний телефон марки «Meizu M3s» в корпусі сірого кольору, а з правої кишені тієї ж куртки ліхтарик марки «Femix PD 32», після чого, ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення злочину почав втікати, а невстановлена в ході проведення досудового розслідування особа, підбігла до ОСОБА_7 , який у цей момент знаходився на землі, шляхом ривку зірвала з шиї потерпілого срібний ланцюжок 925 проби.
03 квітня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України.
Причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_7 та іншими матеріалами кримінального провадження.
Слідчий вказує, що на даний час наявні ризики, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки 28.02.2019 року Дніпропетровською місцевою прокуратурою №1 Дніпропетровської області у кримінальному провадженні №0000211 скеровано до суду обвинувальний акт відносно нього.
Також ОСОБА_5 може впливати на потерпілого, так як розуміє, що саме його потерпілий бачив під час вчинення кримінального правопорушення та впізнав під час пред`явлення особи для впізнання, розуміє, що підозра у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення базується на показах потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, тому він може шляхом вмовляння або залякування здійснювати на нього тиск.
Крім того, ОСОБА_5 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки з довідки про наявність у нього судимостей вбачається, що останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі за скоєння злочинів проти власності, а також він ніде не працює та живе за рахунок своєї злочинної діяльності.
Отже, застосування відносно ОСОБА_5 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам.
За цих підстав слідчий просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Заслухавши у судовому засіданні доводи прокурора, який клопотання підтримав, підозрюваного, який визнав себе причетним до інкримінованого правопорушення та не заперечував проти клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з частиною другою статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною першої статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчим суддею встановлено, 03 квітня 2019 рокуОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке відноситься до тяжких злочинів та за який передбачено покарання на строк від чотирьох до шести років.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджуються: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_7 , під час якого останній вказав на ОСОБА_5 як особу, яка вчинила відносно нього грабіж, копіями документів щодо здачі ОСОБА_5 речей у ломбард.
Слідчий суддя вважає, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризику, передбаченого частиною 5 статті 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки з матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі за скоєння злочинів проти власності, не працює та не має офіційного джерела доходу.
При вирішенні питання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати його у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, а також дані про його особу, а саме те, що він ніде не працює, не має офіційного джерела доходу, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за злочини проти власності, та вважає, що застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недостатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобігання ризику, передбаченому пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки при застосуванні до ОСОБА_8 запобіжного заходу, непов`язаного з триманням під вартою, він буде мати можливість вчинити нове кримінальне правопорушення, що підтверджується відсутністю у нього постійного місяця роботи та неодноразовим притягнення до кримінальної відповідальності.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що відносно ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого визначити тривалістю 60 днів, тобто до 2 червня 2019 року включно.
Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, слідчий суддя, застосовуючи відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначає розмір застави.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196-197 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати доОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 2 червня 2019 року включно.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з 4 квітня 2019 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1