ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/206/19
Провадження № 1-кс/210/730/19

"28" лютого 2019 р.

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши заяву представника ОСОБА_2 , діючого в інтересах ОСОБА_3 про відвід судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_4 від розгляду подання Криворізької виправної колонії №80 про застосування відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд судді надійшла заява представника ОСОБА_2 , діючого в інтересах ОСОБА_3 про відвід судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_4 від розгляду подання Криворізької виправної колонії №80 про застосування відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
В обґрунтування заяви зазначено, що причиною відводу є той факт, що суддя ОСОБА_4 , на думку заявника, є упередженою, оскільки раніше, 12.03.2018 року, відмовила, на думку заявника, в очевидному відводі судді ОСОБА_5 , а також, розглянула таку заяву без участі сторін.

В судове засідання були викликані учасники процесу та особа, якій було заявлено відвід суддя ОСОБА_4 , однак жоден з учасників процесу до судового засідання не з`явились.

Суддя, дослідивши матеріали, що були йому надані доходить до висновку про необхідність задоволення заявленого відводу з наступних підстав:

Згідно ч.5 ст.80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.
Норми Закону, що регламентують порядок розгляду відводу, зазначені у ст.ст.75-83 КПК України.
Як видно з матеріалів заяви про відвід, в ході розгляду суддею ОСОБА_4 даної справи а також раніше, в ході розгляду суддею ОСОБА_4 заяв про відвід іншому судді, в судових засіданнях неодноразово виникали різного роду конфліктні ситуації між представником та суддею.
Крім того, представник, що заявив про відвід, в мотивування обґрунтованості відводу, окрім іншого, наводить витяги з раніше винесених ухвал судді, в якому його поведінку названо «неадекватною», що на його думку, свідчить про заздалегідь упереджене ставлення судді до нього.
Суд окремо зазначає, що в ході розгляду відводу не дає будь-яку оцінку правомірності чи протиправності дій будь-кого з учасників процесу, що послужили підставою для винесення вищевказаних ухвал, протоколу судового засідання, відкладення засідань, тощо, оскільки вказане не є предметом даного судового розгляду.
Доводи заявника щодо мотивування відводу незгодою з тими чи іншими раніше винесеними процесуальними рішеннями судді до уваги не приймаються, оскільки незгода з такими діями чи рішеннями не може бути підставою для заявлення відводу.
Розглядаючи заяву про відвід за обставинами, що судом беруться до уваги, як прийнятні до розгляду обґрунтованості відводу, суд керується наступними міркуваннями:
Як видно з пояснень заявника, судді заявлено відвід з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.77 КПК України , оскільки, на думку заявника, існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
При оцінці доводів заявника з даного питання суд застосовує практику Європейського суду з прав людини, оскільки нею вироблено дієві механізми та визначення для оцінки ризиків упередженості учасників процесу.
З огляду на вищевикладене, суд застосовує критерії та мотивування, викладені у рішенні Європейського суду з прав людини БІЛУХА ПРОТИ УКРАЇНИ (Заява № 33949/02) від 9.11.2006 року.
Так, зокрема, відповідно до усталеної практики Суду, наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (interalia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ).
У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. UnitedKingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).
Відповідно до п.п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (згідно Резолюції 2006/23 ЕСР ООН від 27.07.2006 року), як підстава для відводу (самовідводу) судді зазначається наявність обставин, при яких (зокрема) у стороннього поінформованого розсудливого спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
За таких обставин, враховуючи вищенаведені міркування, виключно з метою усунення будь-яких можливих сумнівів щодо неупередженості судді, суд вважає за можливе заяву про відвід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 75-83 КПК України,

УХВАЛИВ:
Заяву представника ОСОБА_2 , діючого в інтересах ОСОБА_3 про відвід судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_4 від розгляду подання Криворізької виправної колонії №80 про застосування відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-дострокового звільнення від відбування покарання задовольнити.

Матеріали справи №210/206/19 передати до канцелярії для визначення складу суду автоматизованою системою документообігу.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1