Справа № 751/4566/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/83/19
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001493 від 02 березня 2018 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 вересня 2018 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 05 листопада 2009 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 199 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 25 листопада 2009 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 18 травня 2010 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць;

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 вересня 2018 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

- ч. 1 ст. 263 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_8 остаточно призначено покарання, шляхом часткового складання призначених покарань, у виді 5 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з 04 червня 2018 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Стягнуто з ОСОБА_8 на держави витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 7722 грн.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_8 просить його змінити в частині призначення покарання, оскільки вважає, що призначене йому покарання за вчинені кримінальні правопорушення є надто суворими, в зв`язку з чим вважає, що йому необхідно призначити більш м`яку міру покарання.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що місцевим судом при призначенні йому міри та виду покарання, не достатньо було враховано те, що інкриміновані йому злочини він вчинив перебуваючи у вкрай важкому матеріальному становищі, визнав свою вину, щиросердно розкаявся у вчиненому, жодним чином не намагався уникнути від відповідальності та активно сприяв розкриттю злочину за вчинені протиправні діяння, та звертає увагу суду апеляційної інстанції на відсутність обставин у справі, що обтяжують покарання.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_8 маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, проник до підсобного приміщення, що розташовується по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав:

20 січня 2018 близько 01 год. 00 хв., камеру вуличного спостереження марки «Colour CCD CAMERA 278, c/н 1105b1111-117», вартістю 676 грн. 99 коп., що належить ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму;

25 січня 2018 року, близько 23 год. 00 хв., музичний центр марки «Samsung» моделі «MAX-KD100» та дві колонки марки «Samsung» моделі «PSKD100E», вартістю 1 600 грн. 00 коп., що належать ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

05 лютого 2018 року, близько 01 год. 00 хв., контактний POS-монітор марки «Tysso» моделі «PPD 1500», вартістю 13 689 грн. 50 коп., термопринтер марки «Tysso» моделі «PRP-085», вартістю 8 423 грн. 65 коп., пристрій для зчитування карт «MSR Kit» моделі «SEMI-POS-5700-MSR», вартістю 1 500 грн. 00 коп., системний блок в зборі з материнською платою марки «Asus P4S800-MXSE EAYZ», з кулером марки «Intel C91249-002 Socket 478», з процесором марки «Intel pentium 4 socket 478», з двома картками оперативної пам`яті, одна з яких марки «Hynix PC 3200U-30330», об`ємом 512 Mb, та марки «AM1 PC 3200», об`ємом 256 Mb, жорстким диском марки «Western Digital WD 1600AAJB», об`ємом 160 Gb , з блоком живлення марки «4U» моделі «300 xx» 300 W, вартістю 2 911 грн. 75 коп., флеш-накопичувач «PRO 12.2010 KBDOQ», вартістю 400 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 26 924 грн. 90 коп., що належать ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму;

07 лютого 2018 року, близько 01 год. 00 хв., мотор від льодогенератору марки «Scotsman», 2011 року випуску, вартістю 800 грн. 00 коп., та п`ять мідних трубок від льодогенератору марки «Scotsman», 2011 року випуску, кожна вартістю 25 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 925 грн. 00 коп., що належать ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму;

08 лютого 2018 року, близько 01 год. 00 хв., пом`якшувач для води марки «DVA» моделі «8 LT» ємністю 40 літрів, вартістю 4 500 грн. 00 коп. та пом`якшувач для води марки «DVA» моделі «8 LT» ємністю 20 літрів, вартістю 2 000 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 6 500 грн. 00 коп., що належать ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму;

10 лютого 2018 року, близько о 01 год. 00 хв., пилосос марки «Samsung» моделі «VCC4140V38/XEV», вартістю 319 грн. 80 коп., що належить ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму;

26 лютого 2018 року, близько 00 год. 00 хв., ОСОБА_8 , маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом перекусу вушка навісного замку проник до підсобного приміщення що на АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав торцювальну пилу «Sturm MS5525S», вартістю 3280 грн. 26 коп., що належить ОСОБА_10 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму;

27 лютого 2018 року, близько 02 год. 00 хв., за вищевказаною адресою, викрав нівелір лазерний марки «Laserliner AutoCross-laser-3P»; с/н 60825-1:2001-11, вартістю 5150 грн. 69 коп. та дальномір марки «Skil RANGER 520»; с/н F015052001, вартістю 1 026 грн. 33 коп., а всього на загальну суму 6177 грн. 02 коп., що належать ОСОБА_10 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

У подальшому встановлено, що на початку квітня 2018 року, ОСОБА_8 діючи умисно, знаходячись в підвальному приміщенні по вул. Космонавтів, буд. 22 в м. Чернігові, придбав шляхом привласнення знайденого предмет, ззовні схожий на корпус гранати Ф-1 із приєднаним до корпусу, за допомогою ізолюючої стрічки синього кольору, предметом, схожим на запал УЗРГМ, який в подальшому, в порушення вимог Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року та без передбаченого законом дозволу тримаючи при собі носив по території міста Чернігова та в подальшому переніс до приміщення магазину «Союз», розташованого за адресою: проспект Перемоги, буд. 67, м. Чернігів.

05 травня 2018 року, в період часу з 14 год. 00 хв. до 14 год. 50 хв., працівники поліції під час огляду місця події в приміщенні магазину «Союз», розташованого за адресою: проспект Перемоги, буд. 67, м. Чернігів, виявили та вилучили предмет схожий на корпус гранати Ф-1 із приєднаним до корпусу, за допомогою ізолюючої стрічки синього кольору, предметом, схожим на запал УЗРГМ, які згідно висновку експерта № 58 (Вт) від 15.05.2018, являються корпусом ручної гранати Ф-1 та підривником ручних гранат УЗРГМ-2 та при конструктивному поєднанні є ручною осколковою оборонною гранатою Ф-1, яка являється вибуховим пристроєм промислового виготовлення відноситься до категорії боєприпасів та придатні до вибуху, які ОСОБА_8 без передбаченого законом дозволу придбав та носив при собі.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно, та в носінні, придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали вимоги, викладені в апеляційній скарзі з наведених в ній підстав, прокурора, котрий просив залишити вирок суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши вирок у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу обвинуваченого належить залишити без задоволення, з наступних підстав.

Висновки суду, щодо фактичних обставин вчинення злочину, що зазначені у вироку, та кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 185, ч. 1 263 КК України у апеляційній скарзі обвинуваченого не оспорюються, а тому, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, ці обставини в апеляційному порядку не перевіряються.

Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, ОСОБА_8 призначено покарання за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, у виді 4 років позбавлення волі, та в носінні, придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, у виді 3 років позбавлення волі, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. При цьому належить взяти до уваги те, що суд мотивував таке рішення не лише ступенем тяжкості вчиненого злочину, але визнав та врахував обставини, що пом`якшують покарання за вчинення кримінального правопорушення, а саме щире каяття, пов`язане з визнанням вини та активне сприяння розкриттю злочину.

Апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_8 , про зайву суворість призначеного остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, та пов`язане з цим апеляційне прохання щодо зміни вироку, шляхом можливості перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, на думку колегії суддів - є безпідставними.

Згідно апеляційних доводів і пояснень обвинуваченого, які він надавав при апеляційному розгляді, суд першої інстанції призначив занадто суворе покарання, при цьому не достатньо врахував при призначені покарання те, що він визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся, допомагав у розкритті злочину під час досудового розслідування, мав на час вчинення злочинів тяжке матеріальне становище.

Разом з цим, на думку колегії суддів, зазначені апеляційні доводи обвинуваченого, не можуть вважатися обставинами, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, та судом першої інстанції вони були в повному обсязі враховані при призначенні покарання, про що свідчить зміст відомостей та висновків суду, наведених ним у мотивувальній частині вироку.

Будь-яких нових даних обвинуваченим ОСОБА_8 при апеляційному розгляді надано не було.

Таким чином, апеляційні вимоги ОСОБА_8 про зміну вироку шляхом пом`якшення призначеного покарання на підставі норм КК України, з урахуванням наведених апелянтом доводів, належить вважати безпідставними, оскільки носять суто суб`єктивний характер.

Твердження у апеляційній скарзі обвинуваченого, що призначене йому судом першої інстанції покарання є занадто суворим, колегія суддів вважає необґрунтованим і дійшла висновку про те, що при його призначені, місцевий суд у повній мірі дотримався вимог кримінального закону, призначивши покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 3 ст.185, ч. 1 ст. 263 КК України, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також дослідивши дані про особу обвинуваченого та об`єктивно встановивши, що, він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини проти власності, його майновий стан, те, що він не перебуває на диспансерному психіатричному та наркологічному обліку, доповідь органу пробації, при цьому було враховано обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З огляду на викладене, при апеляційному перегляді кримінального провадження не встановлено достатніх підстав для застосування норм ст. 69, 69-1, 75 КК України, або пом`якшення покарання в інший спосіб, тобто в межах санкцій ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України з альтернативними видами покарань.

Таким чином, призначене судом першої інстанції покарання у такий спосіб, як це зазначено у вироку, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки за своїм видом і розміром є справедливим, через що підстав для зміни вироку за доводами обвинуваченого про зайву суворість покарання, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 вересня 2018 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Згідно ч. 4 ст. 532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4