Провадження № 1-кп/727/52/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі: Судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю сторони обвинувачення:

- прокурора ОСОБА_4

- потерпілого ОСОБА_5

за участю сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення Шевченківського райсуду м. Чернівці справу з обвинувальним актом, за кримінальним провадженнями за №0002759 від 25.11.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, раніше неодноразово судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,, - В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 , 26.06.2018р., близько 15:35 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Excellence» за адресою: м. Чернівці, вул. Еоловна, 56-а, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи таємно, умисно, протиправно, повторно, скориставшись тим, що продавець магазину не звертає на нього увагу, шляхом вільного доступу, викрав 5 байок різних фірм - «Jack Jones», «Pull and Bear», «Bershka» по ціні 25 євро кожна, що згідно курсу НБУ станом на 26.06.2018 становить 76550 грн., на загальну суму 3827.50 грн., після вчинення крадіжки, з місця вчинення злочину пішов, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Під час суового розгляду справи, між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 , укладено угоду про примирення та в судовому засіданні, відповідно заявлено клопотання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 17 січня 2019 року.

При розгляді вищенаведеної угоди, в порядку вимог ст. 474 КПК України, встановлено, що угода між потерпілим і обвинуваченим 17.01.2019 року, укладена на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, на умовах того, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин наведених вище; розкаявся у скоєному кримінальному правопорушенні; шкоду завдану злочином в повному обсязі потерпілому відшкодував.

Сторони угоди погодились з кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України та узгодили до призначення покарання останньому у виді арешту строком на три місяці.

На момент підписання 17.01.2019р. угоди про примирення потерпілий та обвинувачений розуміли наслідки укладення угоди, згідно ст.473 КПК України, підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.3 п.2) КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 п.2) КПК України), про що їм було роз`яснено і в засіданні та підтверджено сторонами угоди.

Обвинувачений ОСОБА_6 при дачі показів в судовому засіданні, повністю визнав вину, не заперечував що 26.06. 2018 року після обіду, зайшов до магазину з одягом по АДРЕСА_2 , де зі стелажу взяв 5 байок іноземного виробництва, поклав їх під свій одяг і вийшов з магазину; надалі байки продав а кошти витратив на власний розсуд. В наданих показах пояснив, що повністю розрахувався з потерпілим, який до нього претензій матеріального і морального характери не має. Також, обвинувачений, відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.5 п.1 КПК України, а потерпілий ОСОБА_5 погодився із тим, що буде позбавлений права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вказане вище кримінальне правопорушення (крім випадку невиконання обвинуваченим умов угоди) і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

В засіданні також було установлено, що обвинувачений розуміє, що у разі невиконання ним угоди від 17.01.2019 року про примирення (ст.476 КПК України) потерпілий має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду із клопотанням про скасування вироку і вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання ним угоди від 17.01.2019 року є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 1 КК України.

Потерпілий ОСОБА_5 , будучи приведеним до присяги в судовому засіданні надав покази і пояснив, що 26.06. 2018 року з магазину, власником якого він являється «Excellence» за адресою: м. Чернівці, вул. Еоловна, 56-а, було викрадено 5 байок іноземних фірм Jack Jones», «Pull and Bear», «Bershka» по ціні 25 євро кожна, йому було спричинено збитки, які обвинувачений відшкодував і зазначив, що він добровільно уклав з обвинуваченим ОСОБА_6 угоду про примирення, просив останнього суворо не карати, вказавши в показах, що міра покарання три місяці арешту узгоджена з обвинуваченим відповідає вчиненому і особі ОСОБА_6 .

В засіданні потерпілий і обвинувачений підтвердили факт примирення між собою, просять затвердити укладену 17.01.2019 між ними угоду та призначити погоджене покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за ст. 185 ч.2 КК України у виді арешту строком на три місяці.

Сторона обвинувачення прокурор ОСОБА_4 в засіданні не заперечував проти кваліфікації дій ОСОБА_6 за ст. 185 ч. 2 КК України, однак заперечив узгоджену сторонами угоди міру покарання, питання по затвердженню угоди заперечуючи, відніс на розсуд суду, мотивуючи доводи заперечення щодо угоди тим, що обвинувачений раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності.

Судом крім наведеного також з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє своє право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також з`ясовано у потерпілої, що вона розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, за пред`явленим йому обвинуваченням - ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю, визнав обставини пред`явленого йому обвинувачення, розкаявся у вчиненому; збитки завдані злочином повністю потерпілому відшкодував, претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого з боку потерпілого не має, що відповідно було підтверджено ОСОБА_5 в засіданні.

Судом встановлено, що укладення 17.01.2019 року угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що фактично сторонами угоди було підтверджено і в судовому засіданні. Також, встановлено, що угода про примирення між потерпілим і обвинуваченим від 17.01.2019 року відповідає вимогам закону та змісту, в рамках ст. 471 КПК України.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Вчинене обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальне правопорушення суд вірно кваліфікує за ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно і вважає, що вона не підлягає іншій кваліфікації, у тому числі за більш тяжке кримінальне правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує характер суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, який згідно ст.12 КК України віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, досліджені матеріали кримінального провадження та дані про особу обвинуваченого, а саме що обвинувачений раніше не судимий, відшкодував шкоду потерпілій, відсутність претензій матеріальної морального характеру з боку ОСОБА_5 , на обліках в психіатричній лікарні не перебуває, перебуває на обліку в наркологічному диспансері, активно сприяв органу як досудового розслідування так і під судового розгляду справи в розкритті кримінального правопорушення, не працює офіційно, має постійне зареєстроване місце проживання за яким задовільно характеризується, раніше притягався до кримінальної відповідальності притягувався неодноразово за умисні корисливі злочини, потерпілому ОСОБА_5 відшкодував завдану шкоду про що свідчать наявна в матеріалах справи розписка..

Крім наведеного, враховуються умови угоди про примирення, укладеної 17.01.2019 року між потерпілим та обвинуваченим, узгоджену сторонами угоди міру покарання.

Обставинами, в силу вимог ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне визнання ним вини у пред`явленому обвинуваченні та відшкодування потерпілому завданої злочином матеріальної шкоди.

Обставин, що згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

На підставі узгодженої 17.01.2019 року сторонами угоди, міри покарання суд вважає, що слід призначити ОСОБА_6 , з урахуванням тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його особи, узгодженої сторонами угоди по міри покарання, яке буде для обвинуваченого необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Отже, призначення покарання обвинуваченому буде відповідати принципу необхідності і достатності для його виправлення, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, якою визначено, що «…кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, відповідно закону, який встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення...».

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Речові докази підлягаю вирішенню в порядку вимог ст.100 КПК України; процесуальні витрати на залучення експерта по справі відсутні. Заходи кримінального забезпечення до обвинуваченого не застосувалися. Суд вважає, що відсутні підстави і ризики до застосування до набрання вироком законної сили ОСОБА_6 міри запобіжного заходу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 318, 337, 345, 350 468, 471, 473- 476 КПК України, суд УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 17.01.2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим за ст. 185 ч.2 КК України - ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та призначити йому за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у вигляді арешту, строком на три місяці.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання засудженого ОСОБА_6 .

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу до засудженого ОСОБА_6 не застосовувати.

Речовий доказ за постановою слідчого (а.с. к.п. 32,33) від 05.07. 2018 року СД диск з записами на яких зображено момент вчинення злочину - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема: засудженим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їм наслідків укладення угоди; потерпілим з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою та сьомою статті 474 цього Кодексу; стороною обвинувачення - прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1