Справа № 303/575/18
Провадження № 11-кп/4806/575/19
Закарпатський апеляційний суд
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

20.05.2019 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційну скаргу, яку подала прокурор Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_2 (далі прокурор),
В С Т А Н О В И В :
вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 квітня 2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винним за ч. 3 ст. 185 КК України й із застосуванням ч. ч. 1, 4 ст. 71 КК України йому призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Згідно вироку, ОСОБА_3 визнаний винним у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення, що мало місце: 02 березня 2017 року приблизно о 23 год. по вул. Берегівській, б / н, у м. Мукачево, - з гаражу, що належить потерпілому ОСОБА_4 , 04 березня 2017 приблизно о 23 год. 30 хв. по вул. Вокзальній, 11, у м. Мукачево, - з службового приміщення «Мукачівська дистанція колії» Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця», 03 квітня 2017 приблизно о 23 год. 30 хв. по вул. Івана Франка, 50, у м. Мукачево, - з кафе «Крістіна», що належить потерпілій ОСОБА_5 ..
В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що вирок суду в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_3 покарання є незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Стверджує, що ОСОБА_3 вчинив декілька епізодів таємного викрадення чужого майна повторно, що свідчить про те. що він є суспільно-небезпечною особою, схильною до вчинення злочинів. При цьому, посилається на те, що суд першої інстанції не в достатній мірі врахував той факт, що ОСОБА_3 , будучи засудженим згідно вироку Мукачівського міськрайонного суду від 16.11.2016 за ч. 1 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі та звільнений від його відбування з іспитовим строком 1 рік, не виконав покладені на нього обов`язки, повторно скоївши крадіжки чужого майна (чотири епізоди), що є тяжким злочином, за що передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Разом із тим, вказує на те, що не враховано судом і те, що обвинувачений ОСОБА_3 постійно дає неправдиві покарання, чим вводить в оману як учасників кримінального провадження, так і суд, що в свою чергу підтверджується тим, що в ході досудового розслідування під час вирішення питання про обрання підозрюваному ОСОБА_3 запобіжного заходу та під час підготовчого судового засідання при розгляді клопотання прокурора про накладення грошового стягнення на законного представника через неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, а також під час спілкування з працівником органу пробації, ОСОБА_3 стверджував про визнання своєї вини, а в ході судового розгляду кримінального провадження не визнав вину. Просить вирок у частині призначеного покарання скасувати, ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ч. ч. 1, 4 ст. 71 цього Кодексу повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 16.11.2016 у виді позбавлення волі на строк 2 роки й призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність її вимогам ст. 396 КПК України, вважаю, що апеляційна скарга не відповідає вимогам цієї норми права.
Так, зазначаючи в апеляційній скарзі про те, що обвинувачений ОСОБА_3 є суспільно-небезпечною особою, прокурор не вказує на те, які саме докази (у тому числі що підлягають дослідженню апеляційним судом в ході розгляду апеляційної скарги) підтверджують те, що ОСОБА_3 є суспільно-небезпечною особою.
Разом із тим, посилаючись на те, що ОСОБА_3 вводить учасників кримінального провадження та суд в оману, даючи неправдиві покази, апелянт не заявляє будь-яких клопотань про дослідження апеляційним судом доказів, які б підтверджували вказані ним доводи.
Відповідно до ч. 1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, установивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки скарги, і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.
У зв`язку з вищевикладеним, подана прокурором апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подала прокурор Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_2 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 квітня 2019 року щодо ОСОБА_3 , залишити без руху.
Встановити апелянту строк для усунення вказаних у мотивувальній частині ухвали недоліків апеляційної скарги 15 днів із дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити апелянту, що в разі не усунення вищезазначених недоліків, апеляційну скаргу йому буде повернуто.
Копію ухвали невідкладно надіслати апелянту прокурору ОСОБА_2 ..
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6 Стан