Справа № 457/861/18
провадження №1-кп/457/21/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці матеріали кримінального провадження № 0000371 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. м. Тбілісі, Республіка Грузія, грузина, громадянина Грузії, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого востаннє вироком Галицького районного суду м. Львова від 19 грудня 2016 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 рік 6 місяців позбавлення волі та вироком Сихівського районного суду м. Львова від 29 грудня 2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільненого 18 травня 2018 року у зв`язку з відбуттям покарання, засудженого вироком Залізничного районного суду м. Львова від 10 жовтня 2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 місяців арешту (покарання за яким відбуто) вироком Галицького районного суду м. Львова від 12 вересня 2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 1 рік,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
перекладача ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 , -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, вироком Галицького районного суду м. Львова від 19 грудня 2016 року за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі та вироком Сихівського районного суду м. Львова від 26 грудня 2016 року за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільнений 18 травня 2018 року у зв`язку із відбуттям покарання, на шлях виправлення не став та повторно скоїв умисний злочин за наступних обставин.
Так, 29 серпня 2018 року близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи на першому поверсі приміщенні курортного готелю «Лісова пісня», на АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу повторно таємно викрав з шухляди барної стійки лоббі-бару грошові кошти в сумі 1000 гривень, які належать ОСОБА_7 , чим спричинив майнову шкоду останній на вказану суму.
Обвинувачений винним себе визнав повністю. Щиро розкаявся у вчиненому та просив суворо не карати. Пояснив, що гроші з барної стійки у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.

Не зважаючи на визнання вини обвинуваченим, його винність підтверджується також протоколом проведення слідчого експерименту від 21 вересня 2018 року.

Оцінюючи у сукупності зібрані по справі докази, суд вважає обвинуваченого ОСОБА_3 винним у скоєному злочині.

Судом у відкритому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки обвинувачений вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, а саме те, що на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, його матеріальне становище, те, що він посередньо характеризується за місцем проживання.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого, а також враховує думку потерпілої, яка претензій до обвинуваченого не має, при призначенні міри покарання просила обвинуваченого суворо не карати.

Обставин, які обтяжують обвинуваченому покарання судом не встановлено.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що покарання йому слід обрати у виді обмеження волі в межах санкції статті КК України, за якою кваліфіковано вчинений ним злочин.
Крім цього, відповідно до вироку Галицького районного суду м. Львова від 12 вересня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді одного року обмеження волі.
Отже, ОСОБА_3 інкримінується кримінальне правопорушення, яке скоєно ним до ухвалення вироку від 12 вересня 2018 року. Оскільки обвинувачений вчинив злочин до ухвалення попереднього вироку Галицьким районним судом м. Львова від 12 вересня 2018 року, йому на підставі ч. 4 ст.70 КК України слід визначити за вказані злочини покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком один рік три місяці.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання з невідбутим покаранням, призначеним вироком Галицького районного суду м. Львова від 12 вересня 2018 року року, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі строком один рік шість місяців.
Речовий доказ диск з камер відео спостереження, які розташовані у приміщенні лоббі-бару в курортному готелі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на якому відображено факт крадіжки грошових коштів у ОСОБА_7 , що мало місце 29 серпня 2018 року, який долучено до матеріалів кримінального провадження, залишити у матеріалах кримінального провадження.
Залишити запобіжний захід обвинуваченому у вигляді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу.
Строк відбування покарання рахувати з дня прибуття і постановлення його на облік у виправному центрі.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя: ОСОБА_1