Справа № 303/6639/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
26.12.2018 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в складі суддів:
ОСОБА_1 (головуючої),
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
Прийняте рішення суд мотивував тим, що в обвинувальному акті не повністю викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_7 : обвинувачення є неконкретним, не чітко вказана об`єктивна і суб`єктивна сторона злочину (яким даними встановлено, що зброя є «вогнепальною» чи «холодною», а припаси «бойовими»). Крім того, не зазначено кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення, що безперечно порушує право особи на захист.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, а обвинувальний акт повернути до суду першої інстанції на новий розгляд, оскільки вважає рішення суду винесеним із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Апелянт стверджує, що обвинувальний акт, яким ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України, складений у передбачений законом спосіб та з дотриманням вимог ст. 291 КПК України, з викладенням фактичних обставин кримінального правопорушення, із зазначенням чітко місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, які встановленні в ході проведення досудового розслідування, дана правова кваліфікація діям обвинуваченого, що повністю відповідає фактичним обставинам справи. Стверджує, що суд помилково дійшов до висновку про неконкретність обвинувачення стосовно ОСОБА_7 , так як наявні в матеріалах кримінального провадження докази щодо обґрунтованості та підставності пред`явленого обвинувачення не є предметом підготовчого засідання, а такі докази досліджуються в процесі судового розгляду. Вказує, що порушення права на захист не відбулося, оскільки обвинувальний акт складений та вручений стороні захисту та від останннього не надходило зауважень чи клопотань щодо незазначення суб`єктивної і об`єктивної сторони кримінального правопорушення. Щодо встановлення даних, що зброя є «вогнепальна» чи «холодна» а припаси «бойовими», то в обвинувальному акті вказані витрати на залучення експерта де якраз і перераховано проведені експертизи, які підтверджують приналежність зброї до бойової та холодної. Стверджує, що такі недоліки в тексті обвинувального акту є технічними та можуть бути встановленні і дослідженні в ході судового розгляду.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, виступ прокурора про підтримання апеляційної скарги, прохання про скасування ухвали суду, перевіривши обвинувальний акт, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України, зокрема, в порядку ст. 291 КПК України.
Відповідно до п. 5 ч.2 цієї статті, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Виклад таких обставин має включати: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; форма вини, мотив і мета його вчинення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та розмір процесуальних витрат, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Кримінального Кодексу.
Зі змісту обвинувального акту видно, у ньому правильно викладена юридична кваліфікація злочинів, тобто, ОСОБА_7 висунуте обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України придбання та носіння вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, і за ч. 2 ст. 263 КК України - носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, що узгоджується з фактичними обставинами.
Фактичні обставини кримінальних правопорушень в обвинувальному акті викладені зрозуміло, а також час, місце, та інші обставини вчинення правопорушення, що в повній мірі узгоджується з вимогами п.5 ч.2 ст. 291 КПК України. Те, що у викладі юридичної кваліфікації діяння за ч.2 ст. 263 КК України пропущено вид холодної зброї, якими є два кастети, що чітко видно з формулювання обвинувачення, не дає підстав вважати, що обвинувачення є неконкретним. Між тим, кваліфікуючі ознаки цього діяння викладені - " носіння холодної зброї ".
Відомості, які підтверджують, що зброя є «вогнепальною» чи «холодною», а припаси «бойовими» - відповідно до норм КПК України підлягають доказуванню під час судового розгляду. Між тим, в реєстрі до обвинувального акту зазначено які саме процесуальні дії та рішення були здійснені при збиранні доказів, а обвинувальний акт містить розмір процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта та проведення криміналістичних експертиз: холодної зброї, зброї, молекулярно-генетичної, дактилоскопічної із зазначенням їх номерів.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд безпідставно повернув прокурору обвинувальний акт.
На підставі викладеного, доводи прокурора про те, що висновки суду не грунтуються на фактичних обставинах, є обгрунтованими, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню на підставі п.2 ч.1 ст. 409 КПК України. Таких недоліків обвинувального акту, які перешкоджають призначенню його до судового розгляду не вбачається, відтак обвинувальний акт підлягає призначенню на новий судовий розгляд.
Керуючись ст. ст.405,407, 419 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: