Справа № 344/1015/19
Провадження № 11-сс/4808/34/19
Категорія ст. 303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

представника

потерпілого ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську матеріали за апеляційною скаргою (далі АС) ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 22 січня 2019 року про відмову в задоволенні його скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0003803 від 13.09.2017 року., -

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги потерпілого ОСОБА_9 щодо скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 13.09.2017 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що у постанові слідчого вказано, що 27.12.1996 року п/п Сіош стало власником картоплесховища, яке перебуває на земельній ділянці 0,2284 га на підставі договору купівлі-продажу і акту передання майна, а земельна ділянка перебуває у постійному користуванні. Органи влади відмовили скаржникові у приватизації земельної ділянки. Реалізація правомочностей на землю належить до цивільних відносин.

Крім того, зазначені пояснення скаржника є взаємно суперечливими, а обставини спору скаржника і РЕМ з приводу експлуатації ними електричного обладнання не відповідають будь-якій диспозиції статей особливої частини КК, носять цивільно-правовий характер та не підлягають розгляду і вирішенню в порядку розслідування злочинів. При цьому, скаржником абсолютно не доведено перед судом наявність будь-яких правових підстав щодо заборони підняття спірного кабелю на стовпи. Крім цього, інша частина відповідного кабелю і перебуває на стовпах. Таким чином, в повідомленні скаржника про злочин розміщене судження абстрактного змісту про незадоволення ним органами влади за період з 1996 до 2017 року. Злочином, на думку скаржника, було висловлення посадовими особами вимог до п/п Сіош укласти договір оренди земельної ділянки і сплачувати орендну плату.

Апелянт просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки він отримав ухвалу 25 січня 2019 року, що підтверджується розпискою, що міститься в справі.

В апеляційній скарзі з доповненнями ОСОБА_9 оспорює обґрунтованість ухвали слідчого судді у зв`язку з тим, що слідчий суддя виніс неправомірне рішення. Вважає, що слідство має прекваліфікувати даний злочин та притягнути службових осіб до кримінальної відповідальності за кримінальне вимагання складати угоду на оренду землі під незавершеним будівництвом, за сплату земельного податку і оренду минулих років, за розкрадання майна.

Заявляє клопотання про допит працівників міської ради, керівництва міської влади, земельного відділу, заступників міського голови, керівників відділів, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . Та інших.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити апеляційну скаргу ПП СІОШ повністю. Скасувати постанову старшого слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області лейтенанта ОСОБА_15 про закриття кримінального провадження від 13.09.2017 року та направити матеріали провадження для продовження досудового розслідування.

Заслухавши доповідь ОСОБА_3 , пояснення потерпілого ОСОБА_9 та його представника адвоката ОСОБА_16 , які підтримали подану АС з доповненнями, просять ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити апеляційні вимоги; пояснення прокурора ОСОБА_7 , який заперечив доводи АС ОСОБА_9 , просить залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни; перевіривши матеріали справи, які надійшли з Івано-Франківського міського суду, а також ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, наданих прокурором для огляду під час апеляційного розгляду, з`ясувавши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що АС слід задовольнити, виходячи із наступного. У відповідності до ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Вказаних вимог закону слідчий суддя не дотримався.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 372 КПК у мотивувальній частині ухвали зазначають встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів, мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Слідчий суддя вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримався.

Згідно ст. 2 КПК, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини»).

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчий суддя, на якого КПК покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови про закриття кримінального провадження та чи дотримано слідчим вимоги щодо всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин справи та належної оцінки доказів.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Тому таке рішення можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Так, доводи апеляційної скарги про передчасність і необґрунтованість рішення про закриття кримінального провадження є слушними та знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду рішення слідчого судді.

Як вбачається із матеріалів судової справи та матеріалів кримінального провадження, що постановою слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП ОСОБА_15 від 18.12.2018 року кримінальне провадження, відомості про яке 13.09.2017 року внесені до ЄРДР за ст. 356 КК закрито, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.284 КПК, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

На думку колегії суддів, орган досудового розслідування, закриваючи кримінальне провадження № за № 0003803 від 13.09.2017 року, в повному обсязі не з`ясував усі зазначені потерпілим обставини кримінального правопорушення за ст. 356 КК, не вжив усіх необхідних заходів для забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, що свідчить про передчасність висновку про відсутність складу злочину та ставить під сумнів законність постанови про закриття кримінального провадження.

Згідно із ст. 110 КПК, постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчими, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.110 КПК в постанові про закриття кримінального провадження необхідно вказувати зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в постанові про закриття кримінального провадження слідчий повинен конкретизувати в діях якої особи відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК та вказати, які саме ознаки кримінального правопорушення та їх елементи (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна чи об`єктивна сторона) відсутні в їх діях в даному випадку.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 29.12.2018 року до чергової частини Івано-Франківського ВП ГУНП надійшло повідомлення від ОСОБА_9 про те, що працівники філії «Івано-Франківський РЕМ» АТ «Прикарпаттяобленерго» розкрадають майно ПП «Сіош», а саме викопують силовий кабель з підстанції ТП 390.

За вказаним фактом слідчим було витребувано з АТ «Прикарпаттяобленерго» інформацію та відповідну підтверджуючу документацію.

Зі змісту постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що підставою для закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення було те, що 27.03.2018 року у зв`язку з аварійним пошкодженням резервної кабельної лінії 10 кВт від РП-6 до ТП-325, яка постачає електроенергію в с. Микитинці. Для виявлення місця пошкодження кабельної лінії 28.12.2018 року було направлено бригаду виробничої дільниці випробувань та вимірювань. Працівниками вказаної дільниці було знайдено місце пошкодження в кабельному каналі ТП-390, яке не знаходиться на балансі філії Івано-Франківський РЕМ. В подальшому для відновлення кабельної лінії 29.12.2018 року було направлено бригаду виробничої дільниці кабельних ліній для монтажу з`єднювальних муфт. Прибувши на місце, бригаду не було допущено до виконання робіт чоловіком, який представився власником цієї території та викликав наряд патрульної поліції. Земляні роботи 29.12.2018 року на вказаній території не проводились.

Разом з тим, у вказаній постанові слідчого зазначено, що в даному випадку відсутній склад будь-якого кримінального правопорушення, а відносити ПП «Сіош» з «Прикарпаттяобленерго» та Івано-Франківською міською радою є цивільно-правовими відносинами.

Таким чином, зміст постанови про закриття кримінального провадження носить суперечливий характер, оскільки дає підстави вважати, що слідчий в мотивувальній частині фактично прийшов до висновку про відсутність самої події кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК, а в той же час в резолютивній частині вказаної постанови провадження закрив у зв`язку з відсутністю складу цього злочину.

Таким чином, у постанові слідчого про закриття кримінального провадження не наведено належних і достатніх мотивів ухвалення процесуального рішення.

На вказані порушення слідчого, викладені в його постанові, покликалася у своїй скарзі ОСОБА_9 , однак слідчий суддя належним чином не перевірив зазначені доводи, не з`ясував усіх обставин, які мають істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, поверхово, без дослідження зазначених доказів, розглянув скаргу, що призвело до ухвалення невмотивованого і незаконного рішення.

Слідчим суддею не були належним чином перевірені доводи ОСОБА_9 , що викладені у її скарзі, в оскаржуваній ухвалі не наведено переконливих мотивів неврахування доводів скарги, належним чином не спростовано їх.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що зі змісту постанови про закриття кримінального провадження не можливо з достатньою повнотою встановити, з яких підстав слідчий дійшов висновку про відсутність складу злочину, лише обмежившись наведенням короткого змісту доказів, що отримані під час досудового розслідування, не надавши їм належної оцінки, співставши із заявою про злочин.

Так, як вказані недоліки досудового розслідування залишилися поза увагою слідчого судді при розгляді скарги на постанову про закриття кримінального провадження, тому ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні скарги підлягає скасуванню з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали, згідно з вимогами ч. 4 ст. 407 КПК.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що за таких підстав закриття кримінального провадження є незаконним та необґрунтованим. З огляду на наведене, ухвалу слідчого судді від 22 січня 2019 року слід скасувати, скаргу ОСОБА_9 задовольнити та скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження. З урахуванням вищевикладеного, АС ОСОБА_9 слід задовольнити.

Керуючись вимогами ст.ст. 303, 304, 306, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,?

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_9 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу з доповненнями ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 22 січня 2019 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_9 , на постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_9 , подану на постанову слідчого про закриття кримінального провадження - задовольнити. Скасувати постанову старшого слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_17 від 18.12.2018 року, про закриття кримінального провадження № 0003803 від 13.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 356 КК.

Ухвала оскраженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5