08.05.2019
Справа № 642/1985/19
Провадження№ 1кс/642/1775/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 травня 2019 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Покотилівка Харківського району Харківської області, українця, громадянина України, неодруженого, студента І курсу коледжу переробної та харчової промисловості ХНТУСГ, не судимого, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України -
встановив:

Cлідчий ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить обрати відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий послався на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється в у вчиненні умисного тяжкого злочину, є обґрунтовані підстави вважати, що він, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, покинути територію м.Харкова, області, зважаючи на те, що після вчинення злочину, помітивши працівників поліції, втік з місця вчинення злочину, а також до моменту викриття та повідомлення йому про підозру, усіляко переховувався від правоохоронних органів, обговорював зі співучасником ОСОБА_8 певні методи конспірації та алібі, намагаючись уникнути відповідальності; враховуючи жорстокість та цинічність насильницьких дій відносно потерпілого при вчиненні злочину, може вчинити й інші дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного та фізичного впливу на потерпілого, а також на свідків, які викривають його у вчиненні злочину, продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення, та застосування жодного із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України. Оскільки вказаний злочин вчинено з застосуванням насильства, просив обрати запобіжний захід без визначення застави.

В судовому засіданні слідчий Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримали, пославшись на викладені в клопотанні обставини.

Також слідчий зазначив, що про наявність вказаних ризиків свідчить і намагання ОСОБА_6 знищити докази, оскільки після проведення у нього обшуку та вилучення мобільного телефону з відеозаписами подій при вході в інтерфейс месенджеру «Telegram» виявлено, що на даний час відсутній чат, дані якого було зафіксовано 07.05.2019 при огляді мобільного телефону та яким користується ОСОБА_9 , однак відеозапис, який підтверджує вчинення злочину, слідчий встиг зберегти. Крім того, в ході слідства встановлено, що підозрюваний вживав наркотичні речовини, спиртні напої. Його сестра придбавала йому спиртні напої. Крім того, мати не здатна контролювати його поведінку, про що свідчить безконтрольне перебування неповнолітнього в нічний час поза місцем проживання, вживання ним спиртних напоїв, жорстокість злочину.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти клопотання, просив залишити його за місцем проживання. Вину визнав частково. Пояснив, що побиття потерпілого вчинив у групі з ОСОБА_8 , оскільки хотів затримати потерпілого та передати працівникам поліції у зв`язку з тим, що той намагався продати їм наркотичні речовини. Події фіксували на відео.

Законний представник неповнолітнього підозрюваного мати ОСОБА_7 просила відмовити у клопотанні, пояснила, що вона провела виховну бесіду з сином, та він зробив висновки. Сина вона характеризує позитивно.

Захисник ОСОБА_5 просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, послався на недоведеність зазначених слідчим ризиків. Також просив врахувати неповнолітній вік ОСОБА_6 , його позитивну характеристику з місця проживання, те, що він навчається, має міцні соціальні зв`язки, проживає з матір`ю та бабусею.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали, додані до клопотання, відеозапис подій, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з наданих матеріалів, у провадженні СВ Холодногірського ВП ГУ НП в
Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000753 від 24 березня 2019 року за підозрою неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження (тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння), вчинене групою осіб.

Неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється в тому, що діючи за попередньою змовою та в групі з неповнолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 24.03.2019 близько 02 години 30 хвилин на території Привокзальної площі біля залізничного вокзалу на станції «Харків-Пасажирський» в м.Харкові зустріли раніше їм незнайомого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким почали спілкування та переміщувались по території Привокзальної площі.
В той же день близько 03 години 00 хвилин, коли ОСОБА_8 та ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 знаходились неподалік будівлі № 3-А по вулиці Євгена Котляра в м.Харкові, між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , з одного боку, та ОСОБА_10 , з іншого боку, трапилась сварка на побутовому ґрунті, у зв`язку з чим у ОСОБА_8 та ОСОБА_6 раптово виникли особисті неприязні відносини щодо ОСОБА_10 і умисел, направлений на заподіяння тому тілесних ушкоджень.

ОСОБА_6 , відчуваючи особисті неприязні відносини до ОСОБА_10 , маючи умисел, направлений на заподіяння йому умисних тілесних ушкоджень, діючи за попередньою змовою та в групі з ОСОБА_8 , схопив пляшку з-під горілки, яку знайшов неподалік, та заподіяв потерпілому удар пляшкою по голові, від якого ОСОБА_10 впав на асфальт, після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тяжкого тілесного ушкодження, що знаходиться у причинному зв`язку з діянням, почали наносити потерпілому численні удари ногами по голові та тілу, в тому числі і в ділянку кісток зведення черепа справа.

При цьому потерпілий ОСОБА_10 не міг чинити опір злочинним діям ОСОБА_8 та ОСОБА_6 внаслідок значної фізичної переваги останніх та лише намагався прикрити від ударів руками життєво важливі частини тіла.

Злочинними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_10 , згідно висновку судово-медичної експертизи ХОБСМЕ № 12-14/208-А/19 від 15.04.2019, заподіяно відкриту черепно-мозкову травму з наявністю забитих ран і синців на обличчі, вдавленого перелому кісток зведення черепа справа, епідуральної гематоми на рівні лобової і скроневої часток, забою головного мозку з вогнищами контузій правої лобової і скроневої часток, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

24.03.2019 відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000753.

25.04.2019 було змінено кваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 1 на ч. 2 ст. 121 КК України.

07.05.2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

Відповідно до ч.2 ст. 492 КПК України тримання під вартою може застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується: речовими доказами, вилученими в ході огляду місця події від 24.03.2019; протоколами допиту потерпілого ОСОБА_10 , протоколом пред`явлення ОСОБА_8 для впізнання за фото за участю потерпілого ОСОБА_10 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; висновком судово-медичної експертизи ХОБСМЕ № 12-14/208-А/19 від 15.04.2019; речовими доказами, вилученими в ході обшуку за місцем реєстрації та мешкання ОСОБА_8 ; речовими доказами, вилученими в ході обшуку за місцем реєстрації та мешкання ОСОБА_6 ; речовим доказом - одягом ОСОБА_6 , вилученим в ході огляду 07.05.2019; даними протоколу огляду речового доказу (мобільного телефону ОСОБА_8 ), в ході якого було виявлено відеофайл, на якому зафіксовано вкрай жорстоке побиття потерпілого.

ОСОБА_6 раніше не судимий, навчається на 1-му курсі «Коледжу переробної та харчової промисловості ХНТУСГ», проживає з матір`ю.

З наданого захисником акту за місцем проживання ОСОБА_6 , складеної депутатом округу, вбачається, що скарг на ОСОБА_6 від сусідів за місцем проживання в смт Покотилівка не надходило.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення; ту обставину, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, яке є тяжким злочином, за яке може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років, наведені дані про особу підозрюваного, .

Суд приймає до уваги, що у даному кримінальному провадженні ще не встановлені всі обставини вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_6 , маючи можливість вільного пересування та контактів, зможе незаконно впливати на свідків, потерпілого, та враховуючи, що ОСОБА_6 втік з місця подій, побачивши працівників поліції, до моменту викриття та повідомлення йому про підозру у вчиненні злочину, переховувався від правоохоронних органів, по телефону планував з іншим підозрюваним методи конспірації та алібі, які дозволяли їм переховуватись від правоохоронних органів тривалий час.

В суді ОСОБА_6 визнав, що дійсно направляв повідомлення вказаного змісту співучаснику.

Суд також враховує жорстокість та цинічність насильницьких дій відносно потерпілого, поведінку підозрюваного після вчиненого поширення повідомлення серед кола свого спілкування про вчинення злочину, хизування вчиненим.

Суд враховує неповнолітній вік підозрюваного ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я потерпілого у групою осіб, в нічний час, та перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, вчинити нове кримінальне правопорушення, а також чинити незаконний вплив на потерпілого та свідків. Отже, слідчим доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Досліджені судом матеріали свідчать про те, що ОСОБА_6 виявляє високу суспільну небезпеку для суспільства, тому вищенаведені доводи сторони захисту не є достатньою підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утриманні особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.
У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Фактичні обставини кримінального провадження, питання наявності чи відсутності вини підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, а також питання належності та допустимості доказів вирішуються як під час подальшого досудового розслідування, так і на іншій стадії кримінального процесу - у судовому провадженні під час розгляду справи по суті.
Враховуючи наведене, у даному випадку тримання під вартою неповнолітнього ОСОБА_6 є виправданим, цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, саме запобіжний захід у виді тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_6 для забезпечення вказаних ризиків є недостатнім.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави ОСОБА_6 оскільки він підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст.177,178, 183, 193-194, 196, 369-372, 376, 482, 484 КПК України:

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, до 6 липня 2019 року.
Строк тримання під вартою рахувати з дня затримання підозрюваного ОСОБА_6 для виконання даної ухвали.
Строк дії ухвали до 6 липня 2019 року включено..
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1