Справа №639/6823/18
Провадження №1-кс/639/3029/18
У Х В А Л А
Іменем України
27 листопада 2018 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи за скаргою ОСОБА_2 , який перебуває в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», в порядку ст.206 КПК України, щодо незаконного утримання ув`язнених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», -

В С Т А Н О В И В:
26.11.2018 року на адресу суду надійшла скарга ОСОБА_2 в порядку вимог ст.206 КПК України, щодо незаконного утримання ув`язнених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» за період з 07.06.2018 р. по 25.07.2018 р.

Перевіривши матеріали скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з- під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Вказана норма закону прямо стосується питання захисту осіб, які перебувають чи можуть перебувати під вартою за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з- під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, на час подання скарги та на час її розгляду.

Крім того, ч. 3 ст. 206 КПК України прямо зазначає про обов`язок слідчого судді звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Аналіз вказаної норми закону також дає підстави вважати, що вона застосовується при перевірці обґрунтованості позбавлення особи свободи на теперішній час, оскільки наявність судового рішення, що набрало законної сили, на підставі якого особа перебуває під вартою на час розгляду скарги, не дає підстави слідчому судді звільнити її з-під варти через оспорювання підстав такого тримання у минулий час.

Разом з тим, у скарзі ОСОБА_2 зазначає, що час, який він та ОСОБА_4 , на його думку, перебували під вартою без постановлення відповідного судового рішення, складає період з 07.06.2018 р. по 25.07.2018 р., тобто на минулий час.

Ув`язненим не ставиться питання перевірки обґрунтованості тримання його та ОСОБА_4 , під вартою на теперішній час.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_2 не підлягає розгляду, оскільки стосується обставин його тримання під вартою у період часу, що вже минув, а тому підлягає поверненню особі, яка її подала.

Разом з тим, слідчий суддя роз`яснює ОСОБА_2 , що відповідно до п. 13-1 ч.1, ч. 2 ст. 537, ч. 9 ст. 539 КПК України він не позбавлений права оскаржити в порядку адміністративного судочинства рішення, дії чи бездіяльність адміністрації установи виконання покарань.

Керуючись ст. 206 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Скаргу ОСОБА_2 , який перебуває в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», в порядку ст.206 КПК України, щодо незаконного утримання ув`язнених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» - повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1