Справа № 140/2730/18
1-кп/140/326/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2018 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
розглянув у підготовчому судовому засіданні в м. Немирів обвинувальний акт у кримінальному проваджені внесеному до ЄРДР за № 0000441 та угоду про визнання винуватості відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Теофилівка Бершадського району Вінницької області та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, одруженого , має на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, суд
В С Т А Н О В И В :

Згідно обвинувального акту від 25.10.2018 року і наданої угоди про визнання винуватості від 22.10.2018 року ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, вчиненому ним за наступних обставин:
Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 точного часу та дати органами досудового розслідування не встановлено, на горищі підсобного приміщення, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , незаконно придбав бойові припаси у кількості 509 шт. та мисливську малокаліберну гвинтівку моделі «ТОЗ-8», калібру 5,6 мм, що являється нарізною вогнепальною зброєю, які в подальшому з метою зберігання переніс у підсобне приміщення та житловий будинок вказаного домогосподарства. Усвідомлюючи, що дані предмети є бойовими припасами та вогнепальною зброєю, маючи намір на їх зберігання безпередбаченого законом дозволу, зберігав їх за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції 26.09.2018.
На підставі ухвали слідчого судді Немирівського районного суду від 26.09.2018 про дозвіл на проведення обшуку, працівниками Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області 26.09.2018 проведено обшук домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 .
У ході обшуку у підсобному приміщенні вищевказаного домогосподарства виявлено та вилучено малокаліберну гвинтівку. Відповідно до висновку експерта № 320 від 03.10.2018, гвинтівка вилучена під час обшуку домогосподарства ОСОБА_4 являється нарізною вогнепальною зброєю -мисливською малокаліберною гвинтівкою моделі «ТОЗ-8», калібру 5,6 мм, № НОМЕР_1 , 1957 року виготовлення, виробництва СРСР. Гвинтівка придатна для стрільби.
У подальшому, в одній із кімнат будинку виявлено та вилучено 160 патронів. Відповідно до висновку експерта № 320 від 03.10.2018, 160 патронів, які були вилучені під час обшуку домогосподарства ОСОБА_4 , є бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї - малокаліберними спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення, калібру 5,6 мм призначеними для стрільби із цілого ряду нарізної спортивно-мисливської зброї, малокаліберних гвинтівок моделей «ТОЗ-8», «ТОЗ-8М», «ТОЗ-11», «ТОЗ-99», «ТОЗ-17», «ТОЗ-78» та інших калібру 5,6 мм, дані патрони придатні для стрільби/
Після чого, у тій же кімнаті під час подальшого обшуку виявлено та вилучено 349 патронів. Відповідно до висновку експерта №320 від 03.10.2018 року, 349 патронів, які були вилучені під час обшуку домогосподарства ОСОБА_4 , є бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї -малокаліберними спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення, калібру 5,6 мм призначеними для стрільби із цілого ряду нарізної спортивно-мисливської зброї, малокаліберних гвинтівок моделей «ТОЗ-8», «ТОЗ-8М», «ТОЗ-11», «ТОЗ-99», «ТОЗ-17», «ТОЗ-78» та інших калібру 5,6 мм, дані патрони придатні для стрільби/
У судовому засіданні прокурором та обвинуваченим було надано суду угоду про визнання винуватості, укладену 22 жовтня 2018 року між прокурором Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 та захисником обвинуваченого ОСОБА_5 .
Згідно з даною угодою прокурор, захисник та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 263 ч.1 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри, беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди було узгоджене покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_4 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду і призначити узгоджену йому міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні угоди.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості, так як його підзахисний ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.
Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

ОСОБА_4 погодився із прокурором на призначення йому покарання за цей злочин у вигляді позбавлення волі строком на 4(чотири) роки зі звільненням, на підставі ст.75 КК України, від призначеного покарання з наданням двох років іспитового строку та покладення на нього обов`язків, передбачених п.1,2 ч..1 ст.76 КК України.
Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимог процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, враховуючи тяжкість злочину, відсутність потерпілого, та у випадку завдання злочином шкоди лише державним та суспільним інтересам, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.
Суд переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.
Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_4 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.
Долю речових доказів, а саме малокаліберну гвинтівку моделі «ТОЗ-8», калібру 5,6 мм, № НОМЕР_1 , 1957 року виготовлення, виробництва СРСР, 489 патронів, 20 гільз слід вирішити згідно ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати потрачені на проведення експертизи в розмірі 1144 грн. 00 коп. підлягають стягненню з засудженого на користь держави.
Керуючись ст.ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 22 жовтня 2018 року між прокурором Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , адвокатом ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості.
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_4 за ст.263 ч.1 КК України винним і призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком два роки.
На підставі п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноважного органу з питань пробації; повідомляти уповноважний орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази, які знаходяться на зберіганні в УЛ МТЗ ГУ НП у Вінницькій області (адреса вул..Театральна,10 м.Вінниця) малокаліберну гвинтівку моделі «ТОЗ-8», калібру 5,6 мм, № НОМЕР_1 , 1957 року виготовлення, виробництва СРСР, 489 патронів, 20 гільз знищини.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 на користь держави 1144 грн. 00 коп. процесуальних витрат, потрачених на проведення експертиз.
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.

Головуючий : ОСОБА_1