Справа № 203/4278/18
Провадження № 1-кп/0203/294/2019
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2019 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002390 від 15.10.2018 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не парцюючого, не одруженого, малолітніх та неповнолітні дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в:

15 жовтня 2018 року приблизно о 14 годин 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку №93, по пр. Дмитра Яворницького у м. Дніпро, де побачив автомобіль марки ВАЗ 2101, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 . В цей момент у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, визначивши предметом свого злочинного посягання майно, що знаходилось у вказаному автомобілі.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , 15.10.2018, приблизно о 14 годині 30 хвилин, перебуваючи біля будинку №93, по пр. Дмитра Яворницького у м. Дніпро, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, з корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та він діє таємно, підійшов до передніх правих дверей автомобіля марки ВАЗ 2101, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що стояв за вказаною адресою та який на підставі свідоцтва про реєстрації транспортного засобу належить ОСОБА_4 , та, шляхом натиску коліном на двері, відкрив їх, проник у середину салону вказаного автомобіля та з салону автомобіля викрав грошові кошти в сумі 210 гривень з них одна купюра номіналом 100 гривень, одна купюра номіналом 50 гривень, три купюри номіналом 20 гривень.
Після чого, ОСОБА_6 , покидаючи салом автомобіля марки ВАЗ 2101, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 з викраденим майном, маючи злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, побачив як до автомобіля наближається потерпілий ОСОБА_4 , який намагався зупинити протиправне діяння останнього направлене на викрадення, та розуміючи, що його дії були помічені потерпілим, перестали мати таємний характер та переросли у відкрите викрадення чужого майна.
Після чого, ОСОБА_6 ігноруючи законні вимоги потерпілого про припинення злочинних дій, маючи злочинний умисел направлений на повторне, відкрите викрадення чужого майна покинув салом автомобіля марки ВАЗ 2101, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 з викраденим майном у руках та почав бігти в бік театру опери та балету, але не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений потерпілим ОСОБА_4 ..
Таким чином, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, вчинив закінчений замах на повторне відкрите викрадення майна, яке належить потерпілому ОСОБА_4 завдавши останньому матеріального збитку на загальну суму 210 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав частково та пояснив суду, що 15 жовтня 2018 року приблизно о 14 годині 30 хвилин він проходив повз парк Глоби в м.Дніпро. На стоянці автомобілів, яка розташована навпроти «Будинку Союзів», він помітив автомобіль «Жигуль» червоного кольору, який йому здався відчиненим. В нього виник умисел на здійснення крадіжки майна з даного автомобіля, він підійшов до нього, відчинив двері водія та потрапив до салону автомобіля, де з гаманця, який знаходився в автомобілі він викрав грошові кошти. Після чого, він вийшов з машини та почав бігти в бік цирку, приблизно через двісті метрів його збили з ніг якісь невідомі йому хлопці, підбіг чоловік крупної будови та викликав працівників поліції та тримав його до приїзду поліції. Коли ОСОБА_6 біг після вчинення злочину, він не чув, що його хтось кликав та не бачив нікого, на вулиці велись будівельні роботи, він був у капюшоні. Не визнає себе винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 КК України.
Не дивлячись на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України його вина повністю знайшла своє підтвердження сукупністю зібраних та досліджених в ході судового слідства наступними доказами.
Показами потерпілого ОСОБА_4 , який показав суду, що 14 або 15 жовтня (точну дату не пам`ятає) 2018 року він разом з дружиною та донькою приїхали до парку Глоби в м.Дніпро. Він залишив свій автомобіль ВАЗ 21011 на стоянці автомобілів на пр.Дмитра Яворницького в м.Дніпро навпроти «Будинку Союзів». Того ж дня, близько о 14 годині 00 хвилин вони поверталися з парку, в той момент коли вони переходили дорогу до парковки, він помітив, що дверцята його автомобіля відчинені та в його автомобілі знаходиться чоловік. ОСОБА_4 зустрівся з ним поглядом, та на його думку злодій зрозумів, що він власник автомобіля. Після того як він прискорився та почав бігти до свого автомобіля, невідомий чоловік побачив його та також почав бігти, втікати від нього. На його вимоги зупинитися невідомий йому чоловік не реагував.Коли він біг за раніше незнайомим йому ОСОБА_6 , то кричав: «Вор, стій!». Однак ОСОБА_6 все одно біг і тільки біля фонтану операного театру незнайомі хлопці збили його з ніг і в цей час він підбіг до ОСОБА_6 та утримував його до приїзду поліції. Після того як приїхали працівники поліції, вони надягли на чоловіка кайдани та вони усі разом пройшли до місця скоєння злочину, а саме до автомобілю ОСОБА_4 , де в процесі огляду було виявлено відсутність грошових коштів в розмірі 210 гривень.
Показами свідка ОСОБА_7 , яка показала суду, що 14 або 15 жовтня (точну дату не пам`ятає) 2018 року вона разом з чоловіком та донькою приїхали до парку Глоби в м.Дніпро. ЇЇ чоловік припаркував належне їм авто марки ВАЗ 2101 навпроти «Будинку Союзів» по пр.Дмитра Яворницького. Того ж дня, близько о 14 годині вони поверталися з парку, її чоловік йшов попереду, а вони з донькою позаду. Вона побачила, що її чоловік прискорив шаг та побіг за кимось. Коли вони з донькою підішли до автомобілю, то побачила, що їх автомобіль був відчинений та рюкзак, який знаходився в машині був відкритий, оглянувши його вона помітила відсутність грошових коштів у розмірі близько 200 гривень. Тоді їй стало зрозуміло, що її чоловік побіг за чоловіком, який проник до їх автомобілю та викрав з неї грошові кошти.
Крім того, судом були досліджені докази які є в матеріалах кримінального провадження, а саме:
-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.10.2018 року (а.п.5);

-протокол огляду від 15 жовтня 2018 року з додатком до нього у виді фототаблиці, об`єктом огляду встановлена відкрита ділянка місцевості за адресою: АДРЕСА_3 , на якій знаходиться автомобіль ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 червоного кольору. На водійському сидінні знаходиться портфель темно-червоного кольору у відкритому стані. В ході проведеного огляду було виявлено та вилучено сліп-пакет, в якому знаходяться папілярні візерунки пальців рук на 3 л/ст. (а.п.10);
-протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15 жовтня 2018 року, відповідно до якого 15.10.2018 року за адресою: м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького на прибудинковій території біля буд.93 було затримано ОСОБА_6 , який приблизно о 14 годин і30 хвилин, знаходячись за вищевказаною адресою здійснив закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме проник до садону транспортного засобу арки ВАЗ 210 д.н.з. НОМЕР_1 , звідки викрав грошові кошти у розмірі 210 гривень, що належать ОСОБА_4 , однак викраденим майном розпорядитися не зміг, так як був затриманий потерпілим ОСОБА_4 безпосередньо після вчинення злочину. Було проведено обшук затриманої особи ОСОБА_6 , під час якого було виявлено та вилучено грошові кошти у розмірі 210 гривень, купюрами номіналом 100 гривень (СЄ7917687), номіналом 50 гривень (СВ 2441474), номіналом 20 гривень 3 купюри (ТЖ 9594941, ТЗ 7733120, ТА 7817453), які було поміщено до спец пакету №ЕХР0145995 (а.п.22-23);

-висновок судово-дактилоскопічної експертизи від 04 грудня 2018 року, відповідно до якого встановлено, що три сліди пальців рук розмірами 12*31 мм, 16*21 мм, 31*31 мм, від копійовані на липкі стрічки розмірами 51*52 мм, 41*31 мм, 47*37 мм, вилучені під час огляду автомобіля марки «ВАЗ 2101» червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що зафіксовано в протоколі огляду місця події від 15 жовтня 2018 року, придатні для ідентифікації особи (особою). Два сліди пальців рук розмірами 16*21 мм, 31*31 мм, відкопійовані на ліпки стрічки розмірами 41*31 мм, 47*37 мм, залишені середнім пальцем правої руки та великим пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.п.68-76).
-протокол проведення слідчого експерименту від 30 листопада 2018 року та додатком до нього у виді ДВД-Р диску, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_6 у присутності двох понятих розповів та показав на місці, як вчинив відкрите заволодіння майном з транспортного засобу ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_4 (а.п.84-89).
Наведені вище докази по суті співпадають, не суперечать один одному, а тому суд визнає їх достовірними, належними та допустимими.

Під час розгляду кримінального провадження суд забезпечив принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч.2 ст.22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд визнає, що потерпілий ОСОБА_4 надав суду правдиві, послідовні, логічні показання, які відповідають встановленим судом обставинам справи.
Показання обвинуваченого ОСОБА_6 в частині того, що він визнає свою вину у вчиненні саме крадіжки суд визнає неправдивими, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_4 , відповідно до яких він повідомив що ОСОБА_6 знаходячись в автомобілі, побачив його та зрозумівши що ОСОБА_4 є власником автомобіля вийшов з нього та почав бігти, на оклики та прохання зупинитися ОСОБА_6 не реагував і був затриманний сторонніми молодими хлопцями, які збили його з ніг.
Вказані покази потерпілого повністю узгоджуються з даними викладеними в протоколі проведення слідчого експерименту від 30 листопада 2018 року, проведеного з обвинуваченим ОСОБА_6 , відповідно до якого останній повідомив, що дійсно 15.10.2018 року близько о 14:30 годині підійшов до передніх правих дверей автомобіля марки ВАЗ 2101, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та шляхом натиску коліном на двері, відкрив їх, проник у середину салону вказаного автомобіля та з сумочки, в якій знаходився гаманець викрав грошові кошти в сумі 210 гривень, після чого, побачивши що до автомобіля наближається сімейна пара, він вийшов з автомобіля та побіг, при цьому чув, що за ним біг чоловік та вимагав, щоб він зупинився та даними висновку судово-дактилоскопічної експертизи від 04 грудня 2018 року, відповідно до якого встановлено, що два сліди пальців рук розмірами 16*21 мм, 31*31 мм, вилучені під час огляду автомобіля марки «ВАЗ 2101» червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що зафіксовано в протоколі огляду місця події від 15 жовтня 2018 року, відкопійовані на ліпки стрічки розмірами 41*31 мм, 47*37 мм, залишені середнім пальцем правої руки та великим пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Суд вважає, що досліджені і викладені у вироку докази є достовірними, переконливими і такими, що узгоджуються між собою. У суду відсутні підстави ставити під сумнів пояснення потерпілого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні підтвердив той факт, що він підійшов до свого автомобіля в той момент, коли раніше йому незнайомий ОСОБА_6 знаходився всередині належного йому автомобілі. Їх погляди зустрілися і ОСОБА_6 почав втікати. Покази потерпілого ОСОБА_4 та поведінка ОСОБА_6 , який утримуючи викрадені ним гроші став втікати з місця злочину, безспірно підтверджують що дії обвинуваченого ОСОБА_6 розпочалися як таємне викрадення, але в процесі вчинення злочину переросли у відкрите викрадення, і це усвідомлював як ОСОБА_6 , та і потерпілий ОСОБА_4 .

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 суд не бере до уваги, оскільки вони спростовуються доказами, дослідженими в судовому засіданні та на думку суду, являють собою форму захисту від пред`явленого обвинувачення.
Всебічно, повно і неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає доведеним винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_6 в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення доведена в повному обсязі та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів проти власності, новий злочин скоїв в період умово-дострокового відбування покарання, характеризується посередньо, вину не визнав.
Обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставини обвинуваченому ОСОБА_6 суд не вбачає.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, насамперед виходить із ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та враховує підвищену суспільну небезпеку даного кримінального правопорушення - грабіж, а також враховує особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, в тому числі і за вчинення аналогічних злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, приведені вище, і приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 і попередження вчинення ним нових злочинів можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, та вважає, що останньому має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі в межах строку, передбаченого санкцією ч. 2 ст.186 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
До призначеного покарання на підставі вимог ст. 71 КК України слід додати невідбуте покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2015 року.
Крім того, враховуючи, що обвинувачений з 15 жовтня 2018 року тримається під вартою, суд вважає, що дію даного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід продовжити до набрання вироком законної сили. Визначення такого кінцевого строку дії запобіжного заходу, відповідає висновкам Європейського суду з прав людини, викладених в рішенні даного суду по заяві №5425/11 по справі «Руслан Яковенко проти України», яке набуло статусу остаточного 04 вересня 2015 року.
Судові витрати, в розмірі 858 гривень 00 копійок, за проведення експертизи, відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.

Керуючись положенням ст. 100 КПК України судом вирішено долю речових доказів
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

У х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст. 186 КК України, і призначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати у вигляді одного місяця позбавлення волі не відбуте покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2015 року, остаточне визначивши покарання у вигляді чотирьох років та одного місяця позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 . у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили. Строк призначеного покарання обчислювати з моменту затримання , тобто з 15 жовтня 2018 року.
Речові докази: грошові кошти 1 купюру номіналом 100 грн, 1 купюру номіналом 50 грн, 3 купюри номіналом 2 гривні, які передані потерпілому на відповідальне зберігання, - залишити за належністю потерпілому.
Стягнути з ОСОБА_6 , на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 00 копійок.

На вирок можуть подані апеляційні скарги в Дніпровський апеляційний суд через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.
Суддя ОСОБА_1