Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1351/18
Провадження № 1-кп/542/264/18
В И Р О К
іменем України

10 грудня 2018 року смт. Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження №0000491 від 15.09.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зоря Машівського району Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
15.06.2018 року близько 14 год. 00 хвилин ОСОБА_3 знаходився в будинку по АДРЕСА_2 , до якого мав постійний вільний доступ, так як винаймав його у громадянки ОСОБА_4 , жительки с.Канави Кобеляцького району. В цей час у ОСОБА_3 , який достовірно знав, що на території господарства знаходиться чотири металевих труби, у нього виник умисел на таємне викрадення даних труб.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу таємно викрав чотири металевих труби вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №162/18 від 25.09.2018 року 526 грн. за одну, чим спричинив ОСОБА_4 матеріальних збитків на загальну суму 2104 грн. Викраденим у послідуючому розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність та маючи єдиний умисел на крадіжку, 17.07.2018 року близько 16 год. 00 хвилин ОСОБА_3 знаходився в будинку по АДРЕСА_2 , який винаймав у громадянки ОСОБА_4 жительки с. Канави Кобеляцького району. В цей час у ОСОБА_3 , який достовірно знав, що на території господарства знаходиться три металевих труби та плита пічного опалення, у нього виник умисел на таємне викрадення даних речей.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу таємно викрав три металевих труби загальною вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №162/18 від 25.09.2018 року 1578 грн. та плити пічного опалення вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи №162/18 від 25.09.2018 року 286 грн., чим спричинив ОСОБА_4 матеріальних збитків на загальну суму 1864 грн. Викраденим у послідуючому розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність та маючи єдиний подовжуваний умисел на крадіжку, 06.09.2018 року близько 11:00 год. ОСОБА_3 знаходився в будинку по АДРЕСА_2 , який винаймав у громадянки ОСОБА_4 жительки с. Канави Кобеляцького району. В цей час у ОСОБА_3 , який достовірно знав, що на території господарства знаходиться дві металеві труби та двадцять листів металу, тому у нього виник умисел на таємне викрадення даних речей.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу таємно викрав дві металевих труби загальною вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №162/18 від 25.09.2018 року 524 грн. та двадцять листів металу загальна вартість яких згідно висновку товарознавчої експертизи №162/18 від 25.09.2018 року 616 грн., чим спричинив ОСОБА_4 матеріальних збитків на загальну суму 1140 грн. Викраденим у послідуючому розпорядився на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю та суду показав, що він з травня по вересень 2018 року проживав в будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Вказаний будинок вони разом з мамою орендували у ОСОБА_4 . Він дійсно тричі викрав металеві предмети з вказаного домоволодіння. Так, 15.06.2018 року він викопав 4 металеві труби, які були біля паркану; 17.07.2018 року він викопав ще три металеві труби та зняв плиту пічного опалення, що знаходилась в приміщенні кухні та 06.09.2018 року він викопав ще дві металеві труби та вкрав 20 листів металу, що знаходились в підсобному приміщенні. Вказані предмети він здав в пункт прийому металобрухту, гроші витратив на власні потреби.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що будинок АДРЕСА_2 вони разом з сестрою здавали в оренду з травня по вересень 2018 року матері обвинуваченого ОСОБА_6 , в якому вона мешкала разом з сином ОСОБА_3 . В вересні 2018 року ОСОБА_6 повідомила їх про те, що вони мають намір з`їжджати з будинку. Прийшовши в вказаний будинок, вони й виявили відсутність речей. Так, зокрема, зникли металеві труби, металеві листи та плита пічного опалення. Жоден з вказаних предметів їй до теперішнього часу не був повернутий та шкода не відшкодована. Просила суворо покарати обвинуваченого.
Враховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні щодо до тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом зясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Судом розяснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.
Сторони кримінального провадження проти даного рішення суду не заперечували.
Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, письмових доказів, необхідних для вирішення долі речових доказів.
Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений скоїв злочин, який згідно зі ст. 12 ч. 3 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, незадовільно характеризується за місцем проживання, за висновком органу пробації ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи наведене, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, висновок органу пробації, а також те, що злочинні дії не заподіяли тяжких наслідків, позицію потерпілої, наявність пом`якшуючих обставин, негативне ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього слід застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, які є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого.
Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати, які підлягають стягненню на користь потерпілого або держави, відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-370, 373, 374, 392, 395 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 , звільнити від відбування покарання, якщо він протягом випробувального строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня йо го проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченій, в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя (підпис)
Відповідає оригіналу
Суддя Новосанжарського районного
суду Полтавської області ОСОБА_1