Провадження № 1-кс/756/3230/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2018 року м.Київ
Слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009406 від 21.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, -
в с т а н о в и в:

Згідно викладених у клопотанні слідчого обставин справи, невстановлені досудовим розслідуванням особи у невстановлений досудовим розслідуванням час, шляхом обману заволоділи квартирою АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом реєстрації права власності на неї за ОСОБА_5 , чим спричинили шкоду спадкоємцю ОСОБА_4 його матері ОСОБА_6 .
Слідчий СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_5 .Клопотання обґрунтовується тим, що вищевказане майно постановою слідчого визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, і клопотання заявлене з метою забезпечення його збереження та уникнення можливості його втрати, передання, відчуження.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 внесене клопотання підтримав в повному обсязі та з викладених у ньому підстав просив суд його задовольнити, встановивши заборону відчуження вказаної квартири.

На підставі ч.2 ст.172 КПК України, клопотання розглядається без повідомлення номінального власника майна, третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 , оскільки суд визнає це необхідним з метою забезпечення виконання можливого судового рішення про арешт цього майна.
Вивчивши подані матеріали, заслухавши пояснення слідчого, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається, крім інших підстав, з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Судом встановлено, що СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0009406 від 21.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, по факту незаконного заволодіння невстановленими особами шахрайським шляхом обману квартирою АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом реєстрації права власності на неї за ОСОБА_5 , чим спричинено шкоду спадкоємцю ОСОБА_4 його матері ОСОБА_6 .
Із змісту заяви ОСОБА_6 , протоколів допиту потерпілої та свідка ОСОБА_8 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син ОСОБА_6 . ОСОБА_4 (попереднє прізвище - ОСОБА_9 ) при дивних обставинах, нібито покінчивши життя самогубством та впавши з даху будинку. Після смерті сина залишилась належна йому квартира АДРЕСА_1 , документів про право його власності на яку вона не виявила. З метою оформлення спадщини, вона звернулась до нотаріальних органів, і нотаріус повідомив їй про те, що спадкова справа вже відкрита Одинадцятою Київською державною нотаріальною конторою, при цьому у видачі ОСОБА_10 свідоцтва про право на спадщину після смерті сина ОСОБА_4 було відмовлено за відсутністю у неї правовстановлюючих документів на цю квартиру. Крім того, їй стало відомо про те, що право власності на цю належну її синові квартиру на даний час зареєстроване за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого 24.09.2018. Даний договір у потерпілої є підстави вважати фіктивним, оскільки право власності на квартиру сина перереєстроване новим власником після спливу шести років з дня вчинення правочину, дані в Державному реєстрі прав власності нерухоме майно містять неточності щодо площі квартири, право власності зареєстроване у неробочий час, місце проживання її сина ОСОБА_11 було зареєстроване у цій квартирі увесь час до його смерті, сукупність цих обставин свідчить про заволодіння даною квартирою шахрайським шляхом.
Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 145540000 від 15.11.2018, державним реєстратором філії КП Київської обласної ради «Аквабіоресурси» ОСОБА_12 24.09.2018 зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 47,2 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу №435 від 13.06.2012, посвідченим приватним нотаріусом ОСОБА_13 .
Постановою слідчого від 21.11.2018 квартира АДРЕСА_1 визнана речовим доказом у даному кримінальному провадженні. Вищезазначена квартира, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_5 , відповідає критеріям, визначеним ч.1 ст.98 КПК України для речових доказів, а саме є предметом, що міг бути об`єктом кримінально протиправних дій.
Враховуючи, що вищезазначений об`єкт має значення для доведення обставин кримінального провадження, і у разі невжиття заходів забезпечення кримінального провадження може бути повторно відчужений, перетворений, переданий, суд вважає обґрунтованими доводи слідчого про те, що його арешт відповідає встановленим законодавством завданням запобігти можливості вчинення вищезазначених дій.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 98, 100, 170-173, 395 КПК України, слідчий суддя -
у х в а л и в:

Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні № 0009406 від 21.11.2018 за ч.4 ст.190 КК України, а саме - об`єкт нерухомого майна: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 47,2 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_5 , шляхом встановлення заборони її відчуження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1