Житомирський апеляційний суд
Справа №291/342/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія п.7 ч.2 ст.115 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження за №0000017 від 14.01.2018 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 09.07.2018 року,

щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Чернявка, Ружинського району, Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.7 ч.2 ст.115 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:
В поданій апеляційній скарзі захисник вирок суду просить скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції. Вказує, що висновки суду, які викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам справи, а призначене покарання ОСОБА_7 не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого. Зазначає, що у ОСОБА_7 був відсутній умисел на умисне вбивство ОСОБА_9 . Посилається на те, що поза увагою суду залишилась та обставина, що його підзахисний 04.01.2018 року був засуджений Ружинським районним судом за ст. 185 ч.1 КК України. Посилається на те, що поза увагою суду залишилась та обставина, що його підзахисний 04.01.2018 року і судом не вирішувалось питання про призначення йому покарання на підставі ст. 71 КК України.

На апеляційну скаргу захисника, прокурор Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 подав заперечення, в яких вирок суду просив залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 09.07.2018 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.15, п.7 ч.2 ст. 115 КК України на 11 років позбавлення волі.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено попередній - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з моменту затримання - з 19 січня 2018 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати в сумі 6 344 грн. 96 коп.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь Управління фінансів Ружинської районної державної адміністрації 3 638 грн.97 коп.

Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Як визнав суд, 14.01.2018 року, близько 01 год. 30 хв., ОСОБА_7 перебував на території зупинки громадського транспорту, що поблизу ЖД станції «Чорнорудка», що по вул. Пристанційна в с. Нова Чорнорудка Ружинського району Житомирської області, де побачив ОСОБА_9 та попросив у нього цигарку. Після цього у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 дістав правою рукою з правої кишені своїх штанів ніж та, утримуючи його в правій руці, швидко наблизився до ОСОБА_9 з правого боку. Відразу ж ОСОБА_7 схопив лівою рукою ОСОБА_9 за верхній одяг та, утримуючи його таким чином, умисно з метою заподіяння смерті потерпілому, нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття і нормам моральності, проявляючи явну неповагу до суспільства і діючи з особливою зухвалістю з хуліганських спонукань, наніс йому у місце розташування життєво - важливих органів, а саме в ділянку проекції кута грудини, попередньої акселярної лінії справа на рівні соска, по парастернарній лінії справа на лінії 8-го ребра та пососковій лінії справа на 3-5 см нижче соска, чотири удари ножем, спричинивши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент їх заподіяння, а саме чотири колото - різані рани лінійної форми, з рівними краями, розмірами біля 2x0,4 см. Не припиняючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 відразу після спричинення указаних тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , намагаючись задати йому наступного удару ножем, не врахував відстань до потерпілого, та рухом руки з ножем на відмаш з права на ліво спричинив собі не проникаюче колото - ріжуче поранення зовнішньої сторони передпліччя лівої руки. Відчувши біль в лівій руці ОСОБА_7 відпустив ОСОБА_9 , який відразу ж, з метою врятувати своє життя, почав тікати в сторону свого місця проживання. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_7 почав переслідувати потерпілого з ножем в руці. Проте, пробігши 132 метри, ОСОБА_7 зачепився і впав на землю, при цьому у результаті падіння втратив ножа, а тому припинив переслідування ОСОБА_9 , який продовжував втікати. Таким чином, ОСОБА_7 вчинив усі дії, які вважав необхідними для умисного вбивства ОСОБА_9 з хуліганських мотивів, але злочин не зміг закінчити з причин, які не залежали від його волі.

Заслухавши доповідача, захисника про задоволення поданої ним апеляційної скарги, прокурора, який вважав вирок суду законним і обгрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Доводи захисника про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а також те, що висновки суду, які викладені у вироку не підтверджуються доказами дослідженими під час судового розгляду, колегія суддів не приймає до уваги.

Як встановлено перевіркою матеріалів кримінального провадження, судовий розгляд у ній проведено з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства спрямованих на всебічне повне та об`єктивне дослідження обставин справи.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні вищезазначеного злочину стверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_9 , про те, що 14.01.2018 року, близько 01 год. 30 хв., проходячи повз зупинку «Чорнорудка» помітив чоловіка, який сидів, зігнувшись на лавці зупинки, підійшовши до нього поцікавився чи все добре, на що хлопець, піднявшись з лавки попросив у нього цигарку. У подальшому, останній нічого не пояснюючи наніс йому 4 удари ножем у тулуб. При нанесені наступного удару він промахнувся. Після чого він почав втікати, оскільки зрозумів що його життю є загроза. Втікаючи він бачив, як хлопець намагається його наздогнати, при цьому тримаючи ніж у руці.

З показань обвинуваченого ОСОБА_7 видно, що 14.01.2018 року, у нічний час він перебував на зупинці станції «Чорнорудка», при собі мав ніж. На зупинці побачив хлопця у якого попросив цигарку. Після цього між ними виникла. Він дістав ніж, та наніс хлопцеві ножем 4 удари в ділянку грудей ножем. Потерпілий став тікати, а він його переслідував, тримаючи ніж у руці.У подальшому коли біг за хлопцем, впав та ніж випав.

Під час проведення слідчого експеремету ОСОБА_7 показав та розповів за яких обставин заподіяв тілесні ушкодження потерпілому.

Згідно висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: чотирьох колото-різаних проникаючих ран передньої поверхні грудної клітки з пошкодженням парієтальної плеври, правобічним гемотораксом, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя. Дані ушкодження виникли від дії колюче-ріжучого предмету. Враховуючи кількість тілесних ушкоджень було чотири місця прикладання сили. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути в термін та при обставинах вказаних в постанові.

Згідно висновку експерта № 15 МК від 31.01.2018 05.03.2018 року на тілі потерпілого ОСОБА_9 виявлено 4 колото-різані проникаючі рани, розмірами біля 2x0,4см.

При пред`явленні особи для впізнання за участю ОСОБА_9 , потерпілий вказав на обвинуваченого, як на особу, яка 14.01.2018 року, близько 01 год. 30 хв., на території зупинки громадського транспорту, що поблизу ЖД станції «Чорнорудка» по вул. Пристанційна в с. Нова Чорнорудка Ружинського району Житомирської області, заподіяла йому тілесні ушкодження.

Винність ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаного злочину стверджується і іншими зібраними по кримінальному провадженні доказами, які зазначені у вироку суду.

Дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.15, п.7 ч.2 ст.115 судом кваліфіковані правильно.

Доводи захисника про те, що показання потерпілого ОСОБА_9 є протирічивими, непослідовними і вони неправильно взяті судом як докази по справі, колегія суддів не приймає до уваги.

Колегія суддів вважає, що суд обгрунтовано дійшов висновку про те, що наведені у вироку показання потерпілого про обставини вчинення ОСОБА_7 злочину, є послідовними, підтверджені висновком експерта № 15 МК від 31.01.2018 05.03.2018 року щодо механізму заподіяння йому тілесних ушкоджень, а також співпадають з показами обвинуваченого в ході слідчого експерименту.

Суд обґрунтовано не взяв до уваги покази обвинуваченого щодо того, що він не мав наміру на вбивство потерпілого, оскільки вказані доводи повністю спростовані обставинами, встановленими в судовому засіданні : обвинувачений заздалегідь взяв з собою ножа, наніс потерпілому у місце розташування життєво - важливих органів, а саме в ділянку проекції кута грудини, попередньої акселярної лінії справа на рівні соска, по парастернарній лінії справа на лінії 8-го ребра та пососковій лінії справа на 3-5 см нижче соска, чотири удари ножем, спричинивши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент їх заподіяння та після нанесення вказаних ударів не припиняв своїх злочинних дій, переслідував потерпілого з ножем у руці та припинив дії внаслідок обставин, які не залежали від його волі, оскільки впав та загубив ножа.
Відповідно до ч. 1 ст.15 КК та положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», п.п. 4,22, замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Питання про умисел необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень,

причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.При цьому якщо винна особа відмовилась від убивства потерпілого вже після вчинення дій, які вважала за необхідне виконати для доведення злочину до кінця, але його не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, діяння належить кваліфікувати відповідно до ч.2 ст.15 КК як закінчений замах на умисне вбивство, яке може бути вчинено лише з прямим умислом.

Суд прийшов до обґрунтованого висновку, що обвинувачений вчинив закінчений замах на вбивство оскільки характер, послідовність, динамічність його дій , його поведінка до, під час і після вчинення злочину, локалізація та тяжкість тілесних ушкоджень у потерпілого, механізм їх спричинення, знаряддя злочину свідчать про те, що він мав прямий умисел на позбавлення життя потерпілого та вчинив для цього усі необхідні дії, які були для нього завідомо такими, що потягнуть його смерть, яка не настала лише внаслідок обставин, що не залежали від його волі.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 суд врахував, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який посередньо характеризується по місцю проживання, рецидив злочину, думку потерпілого, який просив суворо покарати обвинуваченого, відсутності тяжких наслідків, з`явлення обвинуваченого із зізнанням, а тому обґрунтовано призначив йому покарання у вигляді позбавлення волі ближче до нижньої межі санкції ч.2 ст.115 КК України, підстав для пом`якшення призначеного покарання, колегія суддів не знаходить.
Посилається захисника на те, що поза увагою суду залишилась та обставина, що його підзахисний 04.01.2018 року був засуджений Ружинським районним судом за ст. 185 ч.1 КК України і судом не вирішувалось питання про призначення йому покарання на підставі ст. 71 КК України, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до положень ст. 537 КПК України питання про застосування покарання при наявності кількох вироків можуть бути вирішені в порядку виконання вироку суду.

Вирок суду є законним і обгрунтованим, підстав для направлення його скасування та направлення провадження на новий розгляд за обставин, зазначених в апеляційній скаргзі захисника, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 09.07.2018 року, щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: