Справа № 444/1071/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/341/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:
Головуючої - судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши по кримінальному провадженні №0000385 від 24.04.2019 року у відкритому судовому засіданні у м. Львові, в залі судових засідань Львівського апеляційного суду, апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 26 квітня 2019 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 ,-

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

встановила:

ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 26 квітня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника- ОСОБА_7 про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, а саме у виді цілодобового домашнього арешту.

Клопотання слідчого Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 , яке погоджено прокурором Жовківського відділу Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_8 - задоволено.

Обрано підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: в АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передачених ч. 2 ст. 121 КК України, ч. 4 ст. 189 КК України - міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесять) днів без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про обрання підозрюваному ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою рахувати з дня затримання, тобто 24.04.2019 року та встановлено строк тримання під вартою до 22.06.2019 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував з врахуванням того, що ОСОБА_6 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а саме у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчиненого групою осіб, що спричинило смерть потерпілого, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, тобто підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, а саме у вимаганні поєднаному із заподіянням тяжкого тілесного ушкодження, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, тобто підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Крім того слідчий суддя врахував, що ОСОБА_6 являється неповнолітнім, не працює та не має постійного джерела доходу, що свідчить про відсутність достатньо міцних соціальних зв`язків, у разі визнання винуватим йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, в той же час враховуючи його неповнолітній вік, максимальне покарання для нього загрожує у виді позбавлення волі на строк до десяти років, що може в свою чергу стимулювати підозрюваного до втечі, а тому є підстави вважати що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які слугують підставою для обрання йому запобіжного заходу є актуальними та не відпали. Зокрема: 1) неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як підозрюваний ОСОБА_6 з місця вчинення злочину після вбивства зник та намагався приховати його сліди шляхом знищення речових доказів, є особою, яка за вчинене ним кримінальне правопорушення може ухилятися від органу досудового розслідування та суду; 2) неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування і схилити їх до зміни даних ними показань, що підтверджується насильницьким характером злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 .

З врахуванням наведеного слідчий суддя прийшов до висновку, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 аніж тримання під вартою, тобто зібрані матеріали кримінального провадження, з вищенаведеними ризиками згідно з вимогами ст. 177 КПК України, чітко вказують на те, що жоден зі більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, крім тримання під вартою, не зможе запобігти доведеним ризикам незважаючи на неповнолітній вік підозрюваного.

На дану ухвалу захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід на більш м`який у виді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що покликання у клопотанні на обставини, передбачені ст.178 КПК України, є формальними, оскільки не досліджені, що підтверджується відсутністю в матеріалах клопотання відповідних процесуальних документів та характеристик.
Наголошує, що клопотання не відповідає вимогам ст.184 КПК України, оскільки в ньому не викладені необхідні об`єктивні та фактичні обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється особа. Зокрема, не зазначено розмір матеріальної шкоди, не усунуто протиріччя щодо вчинення відносно потерпілого кримінального правопорушення трьома особами, не розмежовано індивідуальні дії кожного при вчиненні кримінального правопорушення, що вказує на відсутність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_10 в розумінні вимог ст.194 КПК України.
Звертає увагу, що надані на дослідження суду матеріали кримінального провадження не містять доказів вчинення ОСОБА_11 злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України. Зокрема, згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколу огляду місця події, протоколу обшуку, допиту свідка ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , підозрюваних ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , слідчого експерименту,повідомлення про підозру відсутні дані про вчинення ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.
Зазначає, що неповнолітній підозрюваний ОСОБА_15 не був затриманий безпосередньо під час вчинення злочину і його не застали на місці вчинення злочину, його затримали через 12 днів після вчинення злочину на місці події, що вказує на відсутність підстав його затримувати в порядку ст.208 КПКУ( злочин було вчинено 12.04.19р. близько 21.00, а його згідно протоколу затримання затримано 24.04.19р. близько 21.43 год.). Підкреслює, що слідчий суддя повинен був ретельно перевірити дотримання уповноваженими органами вимог статей 207-213 КПК України.
Стверджує, що наведені в оскаржуваній ухвалі слідчим суддею обґрунтування наявності ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує на небажання слідчого судді враховувати фактичні обставини справи та особу підозрюваного. Не в достатній мірі враховано те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, позитивно характеризується, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
В судове засідання апеляційного суду адвокат ОСОБА_7 захисник підозрюваного ОСОБА_6 не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Враховуючи викладене та на підставі ч.4 ст.405 КПК України апеляційний суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності учасників, які не з`явились.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги захисника і просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального та судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно матеріалів клопотання, 24.04.2019 р. у ЄРДР внесено кримінальне провадження за № 0000385, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121, ч.4 ст.189 КК України.
ОСОБА_6 25.04.2019 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч.4 ст.189 КК України.
Санкцією ч.2 ст. 121 КК України, передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, санкцією ч.4 ст. 189 КК України, передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення у якому підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги слідчим суддею дотримані в повній мірі.
Обираючи відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею вірно з`ясовано, що в матеріалах провадження є достатні дані для підтвердження обґрунтованої підозри в тій мірі в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає цього від слідчого судді.
На переконання колегії суддів, слідчим суддею належно перевірено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121, ч.4 ст. 189 КК України, клопотання слідчого містить виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини досудового розслідування для застосування запобіжного заходу.
Також слідчим суддею перевірено, що за матеріалами провадження існує явний ступінь ризиків, яким необхідно запобігти, шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, 1) неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як підозрюваний ОСОБА_6 з місця вчинення злочину після вбивства зник та намагався приховати його сліди шляхом знищення речових доказів, є особою, яка за вчинене ним кримінальне правопорушення може ухилятися від органу досудового розслідування та суду; 2) неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування і схилити їх до зміни даних ними показань, що підтверджується насильницьким характером злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 .

Так, відповідно до ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігти їм іншим шляхом, ніж взяття під варту, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного.
На думку колегії суддів, слідчий суддя даних вимог дотримався та всупереч покликанням в апеляційній скарзі про необґрунтованість ризиків, належним чином їх мотивував, врахувавши при цьому особу підозрюваного, який являється неповнолітнім, не працює та не має постійного джерела доходу, що свідчить про відсутність достатньо міцних соціальних зв`язків, у разі визнання винуватим йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, в той же час враховуючи його неповнолітній вік, максимальне покарання для нього загрожує у виді позбавлення волі на строк до десяти років, що може в свою чергу стимулювати підозрюваного до втечі, а тому є підстави вважати що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які слугують підставою для обрання йому запобіжного заходу є актуальними та не відпали.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відтак, колегія суддів вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 обґрунтовано застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в зв`язку з чим відмовляє захиснику в задоволенні поданої ним апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 26 квітня 2019 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_16 ОСОБА_4