Справа № 405/8062/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2018 р. м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю потерпілого ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 від 01.11.2018 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві,
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся зі скаргою в порядку ст.303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 від 01.11.2018 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві. На обґрунтування скарги зазначив, що в провадженні СУ ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000327 від 16.11.2017 за фактом закінченого замаху на умисне вбивство ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України. 30.10.2018 року він звернувся до слідчого СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 з заявою про застосування заходів безпеки, в якій зазначив, що до теперішнього часу йому загрожує небезпека, особи чи особи, які вчинили вказане кримінальне правопорушення, до теперішнього не встановлені, в даний час розпочався та триває збір врожаю, у зв`язку з чим він переважну більшість часу вимушений перебувати на полі, а тому обгрунтовано побоюється за своє життя та здоров`я. Постановою слідчого відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 від 01.11.2018 року відмовлено в задоволенні заяви.
Потерпілий ОСОБА_3 та його представник-адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України ( ч. 1 ст. 26 КПК України).

Враховуючи принцип диспозитивності кримінального судочинства слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд справи за даної явки та на підставі наявних матеріалів скарги.

Заслухавши учасників та дослідивши матеріали скарги слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000327 від 16.11.2017 за фактом закінченого замаху на умисне вбивство ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Постановою слідчого відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 від 01.11.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про повторне застосування заходів безпеки.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Зокрема, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.56 КПК України, потерпілий має право, за наявності відповідних підстав - на забезпечення безпеки щодо себе, близьких родичів чи членів своєї сім`ї, майна та житла.
Під час розгляду скарги встановлено, 30.10.2018 року потерпілий ОСОБА_3 звернувся до слідчого СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 з заявою про застосування заходів безпеки, у задоволенні якої постановою слідчого від 01.11.2018 року відмовлено, з тих підстав, що надані ОСОБА_3 матеріали не містять будь-яких фактів пов`язаних із погрозами фізичною чи будь-якою іншою розправою, в тому числі доведення злочинного умислу у вигляді вбивства останнього, а також не мають будь-якого відношення до вчинення кримінального правопорушення, а також те, що у період часу з 09.10.2018 по 28.10.2018 та у період часу з 30.10.2018 по 04.11.2018 року під час здійснення особистої охорони ОСОБА_3 , будь-яких посягань на життя та здоров`я останнього, не відбувалось, будь-яка інформація, щодо можливої загрози життю чи здоров`ю ОСОБА_3 не надходила.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» (далі - Закону) забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, тобто у виявленні, попередженні, припиненні, розкритті або розслідуванні кримінальних правопорушень, а також у судовому розгляді кримінальних проваджень, - це здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.

Згідно ч.2 ст.3 цього Закону рішення про застосування заходів безпеки приймається слідчим, прокурором, судом, у провадженні яких знаходяться кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, у розслідуванні чи судовому розгляді яких брали або беруть участь особи, зазначені у статті 2 цього Закону, а також органом (підрозділом), що здійснює оперативно-розшукову діяльність, щодо осіб, які брали участь або сприяли виявленню, попередженню, припиненню злочинів.

Згідно ст. 20 даного Закону, підставою для вжиття заходів забезпечення безпеки осіб, зазначених у статті 2 цього Закону, є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну.

Приводом для вжиття заходів забезпечення безпеки учасників кримінального судочинства, членів їх сімей та близьких родичів може бути: а) заява учасника кримінального судочинства, члена його сім`ї або близького родича; б) звернення керівника відповідного державного органу; в) отримання оперативної та іншої інформації про наявність загрози життю, здоров`ю, житлу і майну зазначених осіб.

ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (п. 1) визнала обов`язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Так, у п. 33 Рішення ЄСПЛ у справі «Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands» від 27.10.1993 року та у п. 38. Рішення ЄСПЛ у справі «Ankerl V. Switzerland» від 23.10.1996 року закріплено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно до другої сторони.

Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що постанова про відмову у задоволенні клопотання має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_3 від 30.10.2018 року щодо застосування відносно нього заходів безпеки, остання не містить даних, що свідчать про наявність реальної загрози його життю, здоров`ю, житлу і майну, як того вимагає ст. 20 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві».

В межах поданої заяви, слідчим, на думку слідчого судді, правомірно прийнято рішення про відмову у її задоволенні, оскільки заява не містить посилань на реальність загрози життю, здоров`ю, житлу і майну ОСОБА_3 .

Таким чином, на думку слідчого судді, слідчим в межах поданої заяви, дана правильна оцінка наявності небезпеки, яка зазначена ОСОБА_3 у заяві від 30.10.2018 року.

Крім того, в ході розгляду скарги потерпілим було зазначено конкретних осіб, а також обставини, за яких висловлюються погрози, проте на думку слідчого судді дані обставини повинні бути викладені в заяві про застосування заходів безпеки і саме такі доводи повинні бути перевірені слідчим з урахуванням специфіки досудового розслідування, яке ним проводиться.

Разом з тим, таких повноважень, як у слідчого, щодо перевірки вказаних у судовому засіданні потерпілим обставин, слідчий суддя не має, а тому позбавлений можливості оцінити наявність чи відсутність реальності загрози життю, здоров`ю, житлу і майну ОСОБА_3 .

Аналіз положень КПК дає підстави для висновку, що скасуванню підлягають лише постанови, які не вмотивовані належним чином.

Оскільки оскаржувана постанова від 01.11.2018 року обґрунтована належним чином, тобто винесена з дотриманням вимог КПК України, тому, в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, в задоволенні скарги ОСОБА_3 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.303,306-307,369-372 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 від 01.11.2018 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_6