Справа № 466/7857/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 року м. Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003225 від 21.08.2018 року щодо обвинувачення,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовозобовязаного, -

про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

обвинувачений ОСОБА_3 , працюючи на посаді водія у приватному підприємстві «Ветмедкомплекс», будучи матеріально відповідальною особою, згідно договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 10.08.2018 між ПП «Ветмедкомплекс» і ОСОБА_3 , діючи згідно договору оренди транспортного засобу з екіпажем (водієм) №01/18т від 10.08.2018 між ПП «Ветмедкомплекс» і ФОП ОСОБА_5 , згідно якого екіпаж (водій) несе повну індивідуальну матеріальну відповідальність за транспортний засіб, товарно-матеріальні цінності, грошові кошти та інші матеріальні цінності, отримані від інших організацій контрагентів орендаря, на основі видаткової накладної №1743 від 14.08.2018 приблизно о 15:20 год. здійснив поставку товару ФОП ОСОБА_6 у зоомагазин за адресою АДРЕСА_2 , де отримав кошти у сумі 16000 (шістнадцять тисяч гривень), які йому були ввірені для передачі в касу підприємства ФОП ОСОБА_5 , ОСОБА_3 ввірені йому кошти в сумі 16000 (шістнадцять тисяч гривень) в касу підприємства не здав, а привласнив собі, чим завдав майнової шкоди ФОП ОСОБА_5 на загальну суму 16000 (шістнадцять тисяч гривень).

Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфікуються як привласнення чужого майна, яке було йому ввірене, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.191 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що він підтверджує обставини, викладені в обвинувальному акті. Просить його суворо не карати, оскільки він щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_5 подала заяву про розгляд справи у її відсутності, матеріальних претензій до обвинуваченого немає.

За згодою учасників суд вважає, що слід продовжувати розгляд обвинувального акту у відсутності потерпілої.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого. дослідженням заяви потерпілої, досудової доповіді відділу пробації та доказами, що характеризують особу обвинуваченого.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході судового розслідування доказами, визнавальними показаннями обвинуваченого, квитанцією про повернення коштів, доказами, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України повністю та об`єктивно доведена.

Суд вважає, що дії обвинуваченого слід вірно кваліфікувати за ч.1 ст.191 КК України - привласнення чужого майна, яке було йому ввірене.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 р. „Про практику призначення судами кримінального покарання, визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст.12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його посередню характеристику з місця проживання, щире каяття, та сприяння розслідуванню, повне відшкодування збитків, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, вважає, що покарання слід обрати в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, у виді штрафу.

Обставин, що обтяжує покарання не встановлено і таких не зазначено в обвинувальному акті.

Згідно досудової доповіді органу з питань пробації Франківського районного відділу філії ДУ "Центр пробації у Львівскій області" виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе.

Речові докази у справі вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.191 КК України та призначити йому покарання у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян: 850 (вісімсот пятдесят гривень 00коп.) в доход держави.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази згідно постанови слідчого від 20.09.18 флеш-носій, видаткова накладна №1743 від 14.08.18, акт звірення взаємних розрахунків за період з 01.07.18 по 15.08.18, два аркуші паперу із написами синього та чорного кольору, договір № 03/18 від 05.02.18 залишити при справі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м.Львова.

Суддя ОСОБА_1