Справа № 212/3392/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Республіки Білорусь у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в п. Победіно Смірниховського району Сахалінської обл. РФ, громадянина України, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , засудженого за вироком Ленінського району м. Мінська від 29.01.2018 року за ч. 3 ст. 328 КК Республіки Білорусь до дев`яти років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії в умовах посиленого режиму без конфіскації майна,-

встановив:

Вироком Ленінського району м. Мінська від 29.01.2018 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 328 КК Республіки Білорусь, за ознаками незаконного з метою збуту придбання, зберігання та збут особливо небезпечних психотропних речовин, вчинений особою, яка раніше вчиняла злочин, передбачений статтею 328 КК Республіки Білорусь та призначено покарання у вигляді дев`яти років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії в умовах посиленого режиму без конфіскації майна.

Міністерство юстиції України звернулося до суду із клопотанням про приведення вироку суду Республіки Білорусь у відповідність із законодавством України, в якому просить визначити правову кваліфікацію діяння за Кримінальним кодексом України, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винним вироком Ленінського району м. Мінськ від 29.01.2018 року; визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 згідно Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст.610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження. Судовий розгляд здійснюється за участю прокурора.

В судове засідання представник Міністерства юстиції України не прибув, в клопотанні просив справу розглянути за його відсутності.

Враховуючи, що чинним КПК України не передбачено обов`язкової участі представника Міністерства юстиції України під час розгляду клопотання такого про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, суд вважає за можливе провести його розгляд без участі представника Міністерства юстиції України.

ОСОБА_4 висловив бажання бути переданим в Україну, що підтверджується письмовою заявою.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання Міністерства юстиції України, посилаючись на наявність всіх правових підстав для його задоволення. Просив привести вирок суду іноземної держави відносно громадянина України ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України та визначити норми Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винним вироком Ленінського суду м. Мінська від 29.01.2018 року, а саме за ч. 2 ст. 307 КК України.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Розглядаючи клопотання про приведення вироку суду Республіки Білорусь, суд виходить із положень Конституції України, глави 46 КПК України, якими регламентовано визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб, Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та норм Кримінального кодексу України.

Так, статтею 9 Конвенції про передачу засуджених осіб (Страсбург, 21 березня 1983 року), до якої Україна була приєднана на підставі Закону України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб 1983 рік» встановлено, що компетентні власті держави виконання вироку: a) продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно із положеннями статті 10; або: b) визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.

Статтею 11 вказаної Конвенції зазначено, що у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган: a) повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; b) не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом; c) повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; і d) не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів. Якщо процедура заміни вироку здійснюється після передачі засудженої особи, держава виконання вироку тримає цю особу під вартою або іншим чином забезпечує її присутність у державі виконання вироку до закінчення цієї процедури.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 609 КПК України, Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Крім того, умови передачі засуджених осіб і їх прийняття для відбування покарання визначені уст. 606 КПК України, а порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України регламентований положеннями ст. 610 КПК України, відповідно до яких під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При призначені строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, визначених у ч. 4ст. 610 КПК України.

При цьому суд, як це визначено у ч. 3ст. 603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.

Частинами 3,4 статті 610 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:

1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;

2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Відповідно до клопотання Міністерства юстиції України суд може також розглянути питання про виконання додаткового покарання, призначеного вироком суду іноземної держави. Невиконане додаткове покарання, призначене вироком суду іноземної держави, підлягає виконанню, якщо таке покарання за вчинення цього кримінального правопорушення передбачено законом України. Воно виконується в межах і в порядку, передбачених законодавством України. При розгляді питання про виконання покарання суд може одночасно вирішити питання про виконання вироку суду іноземної держави в частині цивільного позову і процесуальних витрат у разі наявності відповідного клопотання.

Згідно ч.1 ст.602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Суд, виконуючи вищевказані вимоги, а також положення ч.3 ст.603 КПК України, якою на суд покладено обов`язок встановити, чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, або відповідними положеннями КПК, зазначає, що чинним на території України є Закон України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 року».

Зазначена Європейська конвенція згідно з положеннямист.19 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

При зверненні Міністерством юстиції України до суду з даним клопотанням дотримані вимоги ст. 4 Договору між Україною та Республікою Білорусь про передачу осіб, засуджених до позбавлення волі, для подальшого відбування покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 610 КПК України, тому підстави для відмови в передачі засудженої особи в порядку, передбаченому ст. 3 Конвенції, відсутні.

За змістом ст. 4 вказаного Договору, засуджена особа може бути передана відповідно до цього Договору, якщо: 1) ця особа є громадянином держави виконання вироку; 2)вирок суду стосовно цієї особи набрав законної сили; 3) на момент отримання запиту про передачу засуджений повинен ще відбувати покарання протягом не менш як шість місяців; 4) є письмова згода засудженої особи, або, у зв`язку з її віком, фізичним або психічним станом, що перешкоджають вільному волевиявленню, про це клопоче законний представник засудженої особи; 5) діяння, у зв`язку з яким було винесено вирок, є злочином відповідно до законодавства держави виконання вироку і тягне за собою покарання у виді позбавлення волі; 6) відшкодовано матеріальну шкоду, завдану злочином; 7) держава винесення вироку і держава виконання вироку дали згоду на передачу засудженої особи.

Виходячи з положень цього Договору, держава виконання вироку повинна забезпечити виконання вироку в повному обсязі, керуючись своїм законодавством, не погіршуючи становище засудженої особи; призначене покарання відбувається засудженою особою на підставі вироку суду держави винесення вироку; суд держави виконання вироку, виходячи з винесеного вироку, приймає рішення про його виконання; у строк покарання у вигляді позбавлення волі зараховується строк, відбутий у державі винесення вироку; якщо за законодавством держави винесення вироку за дане діяння граничний строк позбавлення волі є меншим, чим призначено вироком, суд держави виконання вироку визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений законодавством цієї держави за таке саме діяння.

Відповідно до листа про надання інформації №6.5-9281/6-18 від 21 серпня 2018 року Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України, за інформацією Головного Управління ДМС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство України» є громадянином України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, останнім відомим місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території України являється квартира АДРЕСА_2 .

29 січня 2018 року вироком суду Ленінського району м. Мінськ Республіки Білорусь, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого 3 ст.328 Кримінального кодексу Республіки Білорусь та призначено покарання у вигляді дев`яти років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії в умовах посиленого режиму без конфіскації майна. Зараховано в строк відбування покарання строк тримання та попереднього тримання під вартою з 26 вересня 2017 року по 28 січня 2018 року з розрахунку один день тримання під вартою відповідає одному дню позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з 29 січня 2018 року (а.с.5-16).

Апеляційною ухвалою судової колегії по кримінальним справам Мінського міського суду Республіки Білорусь від 24 квітня 2018 року вищевказаний вирок суду Ленінського району м. Мінськ Республіки Білорусь залишений без змін, а апеляційний протест та скарги без задоволення (а.с.17-22).

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, який набрав законної сили, №1-37/18/2700 від 08 травня 2018 року, вирок суду Ленінського району м. Мінськ Республіки Білорусь від 29 січня 2018 року, яким засуджено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.328 Кримінального кодексу Республіки Білорусь, набрав законної сили 24 квітня 2018 року (а.с.47).

Як вбачається з заяви від 27 вересня 2018 року та розписки від 28 вересня 2018 року засудженого ОСОБА_4 , останній висловив бажання бути переданим в Україну для подальшого відбування призначеного його покарання, при цьому йому роз`яснені та зрозумілі юридичні наслідки такої передачі.

Відповідно до довідки про відбуття строку покарання, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджений 29 січня 2018 року судом Ленінського району м. Мінськ за ч.3 ст.328 КК Республіки Білорусь, станом на 27 вересня 2018 року відбув строк покарання 1 рік 1 день, не відбутий строк покарання становить 7 років 11 місяців 29 днів.

Як вбачається з вироку суду Ленінського району м. Мінськ від 29 січня 2018 року, ОСОБА_4 засуджений за незаконне з метою збуту придбання, зберігання та збут особливо небезпечних психотропних речовин, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.328 Кримінального кодексу Республіки Білорусь за ч.3 ст.328 КК Республіки Білорусь.

Згідно ч.3 ст.328 Кримінального кодексу Республіки Білорусь, покарання за вказаним пунктом частини статті передбачено за вчинення дій, а саме: дії, передбачені ч.2 даної статті, вчинені групою осіб, або посадовою особою з використанням своїх службових повноважень, або особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений даною статтею, статтями 327, 329 або 331 даного Кодексу, або у відношенні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів у крупному розмірі, або у відношенні особливо небезпечних наркотичних засобів, психотропних речовин, або збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх прекурсорів та аналогів на території установи освіти, організації здоровохорони, військової частини, виправної установи, арештного дому, в місцях тримання під вартою, лікувально-трудових профілакторіях, в місцях проведення масових заходів або завідомо неповнолітньому.

Відповідно до діючого Кримінального кодексу України, вчинення дій, а саме: за незаконне з метою збуту придбання, зберігання, та незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, за які було засудженого ОСОБА_4 вироком суду Леніського району м. Мінськ 29 січня 2018 року, передбачено диспозицією частини 2 статті 307 України, та за вчинення таких, санкцією цієї частини статті передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від шести до десяти років із конфіскацією майна.

За своїм характером покарання не повинно посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинні вважатися обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачити за вчинення злочину.

Визначаючи строк позбавлення волі, суд приймає до уваги наступне.

На момент вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину, а також на момент вирішення питання про приведення у відповідність вироку суду Республіки Білорусь у відповідність із законодавством України його дії підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання, з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинений повторно , за яке передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Таким чином, керуючись статтею 9 Конституції України, статтями 9, 11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, статтями 606, 610 Кримінального процесуального кодексу України, враховуючи, що ч. 3 ст.328 Кримінального кодексу Республіки Білорусь, за якою ОСОБА_4 був засуджений вироком суду Ленінського району м. Мінська від 29 січня 2018 року передбачена відповідальність за такий самий злочин, який передбачений ч. 2 ст.307 КК України, а міра покарання у виді 9 років позбавлення волі, призначена за вироком суду іноземної держави відповідає санкції ч.2 ст.307 КК України, суд вважає, що останньому слід визначити строк покарання у виді 9 років позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, без конфіскації та ураховуючи положення п.«b» ч.1 ст.9, п.«d» ст. 11 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що не визначає вид колонії, в якій належить відбувати покарання ОСОБА_4 після його передачі для відбування покарання до України, оскільки таке питання відповідно до ст. 86 Кримінально-виконавчого кодексу України віднесено до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань.

Частина 1 пункту 1 статті 603 КПК України визначено, що за результатами судового розгляду суд постановляє ухвалу про виконання вироку суду іноземної держави повністю або частково. При цьому суд визначає, яка частина покарання може бути виконана в Україні, керуючись положеннями Кримінального кодексу України, що передбачають кримінальну відповідальність за злочин, у зв`язку з яким ухвалено вирок, та вирішує питання про застосування запобіжного заходу до набрання ухвалою законної сили.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що призначене ОСОБА_4 за вироком суду Ленінського району м. Мінськ від 29 січня 2018 року покарання у вигляді дев`яти років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії в умовах посиленого режиму без конфіскації майна, за своїм видом є сумісним із законодавством України та співвідноситься із заходами примусу, передбаченими нормами КК України за вчинення аналогічного діяння, відтак суд вважає за можливе привести у відповідність із законодавством України вирок суду Ленінського району м. Мінськ від 29 січня 2018 року, щодо засудженого ОСОБА_4 та вважати останнього засудженим за ч.2 ст.307 КК України до відбування 9 (дев`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Керуючись ст.9 Конституції України, ст.ст.602, 603, 609, 610 КПК України, ч.2 ст.307 КК України, ст.86 КВК України, Конвенцією про передачу засуджених осіб (Страсбург, 21 березня 1983 року), Договором між Україною та Республікою Білорусь про передачу осіб, засуджених до позбавлення волі, для подальшого відбування покарання

постановив:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Ленінського району м. Мінська від 29.01.2018 року за ч. 3 ст. 328 КК Республіки Білорусь відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України - задовольнити.

Привести вирок суду Ленінського району м. Мінськ, яким засуджено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.328 Кримінального кодексу Республіки Білорусь до дев`яти років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії в умовах посиленого режиму без конфіскації майна, у відповідність із законодавством України.

Визначити, що відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнано винним за вироком суду Ленінського району м. Мінськ від 29 січня 2018 року, передбачена ч.2 ст. 307 КК України.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в п. Победіно Смірниховського району Сахалінської обл.. РФ, громадянина України, останнє відоме місце проживання в Україні: квартира АДРЕСА_2 , засудженого вироком суду Ленінського району м. Мінськ від 29 січня 2018 року, за ч.2 ст.307 КК до 9 (дев`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відповідно до вироку суду Ленінського району м. Мінськ від 29 січня 2018 року рахувати з 29 січня 2018 року, зарахувавши в строк його попереднього ув`язнення з 26 вересня 2017 року по 28 січня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

У строк відбуття покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_4 зарахувати строк, відбутий у Республіці Білорусь.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором.

Суддя: ОСОБА_1