ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/1073/18
Номер провадження : 11-кп/819/198/19 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.309 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2019 року березня місяця 04 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

Обвинуваченого: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні в залі Херсонського апеляційного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0006503 від 22.11.2017 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 13 листопада 2018 року щодо: ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а :
Зазначеним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, українця, громадянина України, з середньою освітою, вдівця, на утриманні має неповнолітню дитину 2005 року народження, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 15.06.2009 року Дніпровським районним судом м. Херсона за ст.ст. 185ч.1, 185ч.2, 185ч.3, 190ч.2, 263ч.1, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 18.04.2014 року Комсомольським районним судом м. Херсона за ст.185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі; 02.06.2014 року Суворовським районним судом м. Херсона за ст.185 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі; 10.06.2014 року Дніпровським районним судом м. Херсона за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі; відповідно до ухвали Суворовського районного суду м. Херсона від 16.12.2014 року на підставі ст.70 ч.4 КК України остаточно визначено покарання 4 роки 1 місяць позбавлення волі; звільнився 08.08.2017 року по відбуттю покарання, визнано винним та засуджено за ч.1 ст.309 КК України на 4 (чотири) місяці арешту.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного затримання по набранню вироком законної сили.
Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 22.11.2017 року близько 13.00 год., діючи з прямим умислом, направленим на порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних речовин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи у сквері, який знаходиться на Привокзальній площі в м. Херсоні, біля дерев`яної лавки виявив та присвоїв паперовий згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка згідно висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України №2183-НР від 27.12.2017 містить наркотичний засіб - метадон, обіг якого заборонено, із масою діючої речовини 0,075 г., яку забрав та незаконно зберігав при собі у правій шкарпетці, без мети збуту, з метою особистого вживання, до моменту виявлення та вилучення зазначеної речовини з незаконного обігу працівниками поліції в ході огляду, що мав місце 22.11.2017 в період часу з 13.50 до 14.10 год. біля будинку №5 по вул. Привокзальній в м. Херсоні.
Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій вважає вирок суду незаконним в частині призначеного покарання.
В обґрунтування своєї апеляції посилається на те, що суд не взяв до уваги, що він з січня 2009 року є вдівцем і на утриманні має неповнолітню дитину. На протязі досудового та судового слідства сприяв розкриттю злочину, а також визнав свою вину, що є обставинами, що пом`якшують покарання. Крім того, суд не врахував, що скоєне ним правопорушення не становить серйозної соціальної небезпеки, на даний час він є офіційно працевлаштованим та єдиним піклувальником неповнолітньої дитини. Вважає, що суд необґрунтовано не врахував положення ст.69 КК України та вищезазначені обставини, як пом`якшуючи, і що вчинений ним злочин не становив серйозної соціальної небезпеки.
Просить вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 13 листопада 2018 року стосовно нього змінити та призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі.
Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляції, думку прокурора, який просив скаргу обвинуваченого залишити без змін, обвинуваченого, який підтримав апеляцію, заслухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на своїх позиціях, та останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яким його засуджено за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.309 КК України обґрунтовано доказами, які досліджено судом при розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції в порядку ч.3 ст.349 КПК України та ніким не оспорюються.
Тому суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги обвинуваченого.
Так, вимогами ст.370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору покарання, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Так, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд врахував ряд обставин, а саме: характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного, який в цілому характеризується позитивно, повне визнання вини та щиросердне каяття, а також наявність судимості, яка не погашена у встановленому законом порядку.
Взявши до уваги всі обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дотримався загальних засад призначення покарання, врахував наявність всіх обставин у тому числі і наявність у нього неповнолітньої дитини та дійшов правильного висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 лише в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання у виді арешту.
На думку колегії суддів, саме таке покарання, без застосування ст. 69 КК України є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а тому підстав вважати, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання є необґрунтованим та несправедливим, не вбачається.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, колегією суддів не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 13 листопада 2018 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Копію судового рішення не пізніше наступного дня після постановлення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Судді: ОСОБА_2 /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_2