УХВАЛА
Іменем України

19.11.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

представника виправної колонії (№4) ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Середи Ємільчинського району Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27.12.2017 року за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 152, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 185, 70 КК України - до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі,

в с т а н о в и в :

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього ст.ст. 2, 4, 9 ЗУ «Про амністію у 2016 році» оскільки є інвалідом 3 групи, сиротою та раніше не судимий.

Засуджений в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Суд, за погодженням з учасниками судового провадження, розглядає справу у відсутність останнього.

Представник "Житомирської виправної колонії (№4)" висловив думку, що засуджений не підпадає під дію ЗУ «Про амністію у 2016 році», оскільки відповідно ст. 4 цього закону не відбув половини призначеного строку основного покарання на момент набрання чинності указаного Закону України. Інших підстав для застосування ЗУ «Про амністію у 2016 році» до засудженого також не має.

Прокурор висловив думку щодо відмови в задоволенні клопотання посилаючись на те, що засуджений не відбув половини призначеного строку основного покарання на момент набрання чинності указаного Закону України «Про амністію у 2016 році» (вересень) 2017 року. По ст. 9 п. е цього Закону не підпадає, бо засуджений за ст. 152 КК України. Підстав для застосування ЗУ «Про амністію у 2016 році» до засудженого не має.

Заслухавши представника установи, думку прокурора та дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27.12.2017 року за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 152, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4-х років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання засудженому обчислено з моменту зміни запобіжного заходу на тримання під вартою, з 06.03.2017 року. Судом зараховано у строк відбування покарання останньому строк його попереднього ув`язнення, починаючи з моменту зміни запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою згідно ухвали Ємільчинського районного суду Житомирської області від 06.03.2017 року по 20.06.2017 року включно, відповідно до правил ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25.01.2018 року, уточнено початок строку відбування покарання та термін зарахування відбування покарання засудженому ОСОБА_5 за вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27.12.2017 року. Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_5 зазначено обчислювати з моменту затримання, а саме з 13.03.2017 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано засудженому ОСОБА_5 в строк відбування покарання за вироком суду від 27.12.2017 року строк попереднього ув`язнення, починаючи з 13.03.2017 року по 20.06.2017 року, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Половина строку відбування покарання ОСОБА_5 28.04.2018 року.

Відповідно ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, зазначених у статті 1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Оскільки ОСОБА_5 не відбув половини призначеного строку основного покарання на момент набрання чинності указаного Закону України, а саме 07.09.17 року, то підстави для застосування ст. 4 ЗУ «Про амністію у 2016 році» відсутні.

Разом з тим, амністія не застосовується до осіб, засуджених за ст. 152 КК України, згідно ст. 9 п. «е» Закону України «Про амністію у 2016 році». Тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого даного Закону України.

Інших підстав для застосування ЗУ «Про амністію у 2016 році» до засудженого матеріали особової справи не містять. Тому в клопотанні ОСОБА_5 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільненні його від відбування покарання у зв`язку з відсутністю підстав.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з моменту її винесення, а засудженим з моменту її отримання.

Суддя ОСОБА_1