Справа № 738/1792/17
№ провадження 1-кп/738/133/2018
У Х В А Л А
19 листопада 2018 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi
в складi головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні питання щодо можливості призначення до судового розгляду кримінального провадження № 0000488, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 серпня 2017 про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Бреч Корюківського району Чернігівської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з повною середньою освітою, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26 листопада 2008 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 31 березня 2009 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

- 11 серпня 2016 року Корюківським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 125 КК України до 100 годин громадських робіт,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 342 КК України,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3 , учасників кримінального провадження прокурораОСОБА_4 , захисникаОСОБА_5 , обвинуваченогоОСОБА_2 ,

В С Т А H О В И В:
03 вересня 2018 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшло кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 342 КК України.

Зазначене кримінальне провадження надійшло до суду першої інстанції після скасування ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 29 серпня 2018 року вироку Менського районного суду Чернігівської області від 20 червня 2018 року та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Під час підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого, обвинувачений та прокурор висловили думку про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, заявили клопотання про виклик свідків.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у підготовче судове засідання не з`явились.

Вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання щодо можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду, перевіривши обвинувальний акт з додатками на відповідність вимогам КПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення обвинувального акту прокурору, виходячи з наступного.

Відповідно до положень частини 3 статті 314 КПК України, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору зі стадії підготовчого судового засідання у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно з вимогами частини 4 статті 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Пунктом 13 частини 1 статті 3 КПК України визначено, що обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
У відповідності до вимог частини 2 статті 291 КПК України, обвинувальний акт, окрім іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Отже, системний аналіз вказаних положень КПК України вказує на те, що формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.
Таке обвинувачення повинно бути конкретним, без будь-яких суперечностей та зрозумілим з метою уникнення порушення права обвинуваченого на захист.
Ці вимоги Закону органом досудового розслідування належним чином не дотримані.
Так, встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_2 не відповідає вимогам КПК України, оскільки, формулюючи обвинувачення ОСОБА_2 за частиною 2 статті 342 КК України, орган досудового розслідування в обвинувальному акті вказав про вчинення ОСОБА_2 опору працівникам правоохоронного органу: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , який виражався у тому, що ОСОБА_2 на вимоги ОСОБА_6 реагував не адекватно, хватався за сторонні предмети, взяв до рук кухонного ножа та порізав ним переднє ліве колесо автомобіля, який співробітники поліції хотіли вилучити в ході проведення обшуку, однак не конкретизував при цьому, в чому саме виражався опір щодо кожного з потерпілих, що свідчить про неконкретність викладу об`єктивної сторони злочину щодо кожного з потерпілих. Також у обвинувальному акті не вказано про суб`єктивну сторону злочину.
Окрім цього, обвинувачення стосовно ОСОБА_2 є неконкретизованим в частині зазначення службових обов`язків, які виконували потерпілі в момент чинення опору, а саме у обвинувальному акті зазначено, що потерпілі виконували службові обов`язки відповідно до пункту 2.1. Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ № 940 від 22 жовтня 2012 року та в рамках розслідування кримінального провадження, але при цьому не зазначено які саме службові обов`язки виконував кожен з потерпілих.
Вказані недоліки обвинувального акту підлягають виправленню, оскільки за змістом норм процесуального закону, формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких відповідно до диспозиції певної статті КК України можна встановити в діянні обвинуваченого склад кримінального правопорушення.
Відсутність відомостей про об`єктивну сторону злочину щодо кожного з потерпілих, не зазначення суб`єктивної сторони злочину, а також не зазначення відомостей про службові обов`язки, які виконував кожен з потерпілих при викладенні формулювання обвинувачення ОСОБА_2 за частиною 2 статті 342 КК України, свідчить про невиконання органом досудового розслідування вимог статті 91 КПК України та як наслідок висунення обвинувачення, яке наперед є незрозумілим для особи і свідчить про те, що органом досудового розслідування не виконано вимоги статті 291 КПК України при складанні обвинувального акту.
Таким чином, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_2 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 342 КК України, необхідно повернути прокурору, як такий що не відповідає вимогам КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316, 369, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000488, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 серпня 2017 стосовно ОСОБА_2 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 342 КК України повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Менський районний суд Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1