Справа № 196/1901/18
№ провадження 1-кп/196/27/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року смт.Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника

неповнолітнього

обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Царичанка Дніпропетровської області питання про виправлення описки у вироку Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 08 січня 2019 року в кримінальному провадженні №196/1901/18 (№ провадження 1-кп/196/27/2019), яким засуджено неповнолітнього ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:
Вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 08 січня 2019 року засуджено неповнолітнього ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК України та на підставі ч.1, ч.2 п.1 ст.105 КК України звільнено неповнолітнього ОСОБА_5 від призначеного покарання та застосувано примусовий захід виховного характеру у виді застереження. Вирок суду не набрав законної сили.

Після проголошення та підписання судового рішення судом було виявлено описку у мотивувальній та резолютивній частинах вироку, а саме: при визнанні ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого за ч.1 ст.185 КК України, суд призначив йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі, та, вже потім, на підставі ч.1, ч.2 п.1 ст.105 КК України, звільнив ОСОБА_5 від призначеного покарання із застосуванням примусового заходу виховного характеру у виді застереження.

За змістом ч.1 ст.105 КК України, суд вправі звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, якщо неповнолітній вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Таким чином, необхідно враховувати, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного санкцією статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому. Отже, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч.2 ст. 373 КПК України, постановляючи вирок, яким визнано обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині, слід звільнити його від покарання, без визначення його виду і розміру та застосувати примусові заходи виховного характеру.

Крім цього, в тексті вироку дату укладення угоди про примирення вказано "08 січня 2018 року" замість вірної "08 січня 2019 року".

Суд, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленими у ст.3 Конвенції ООН про права дитини, з власної ініціативи вирішив виправити описку у зазначеному вироці суду.

Прокурор вважає за необхідне виправити помилку, допущену при виготовленні даного вироку.

Захисник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 також вважав за необхідне виправити допущену у вироку суду описку.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду питання про виправлення описки у вироку суду, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст.379 КПК України питання про внесення виправлень суд вирішує в судовому засіданні. Учасники судового провадження повідомляються про дату, час і місце засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Суд, вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти внесення виправлень в судове рішення, вважає, що описка допущена помилково, є технічною та будь-яким чином не впливає на суть прийнятого рішення, не стосується погіршення становища неповнолітнього обвинуваченого, а тому вважає, що дана описка підлягає виправленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.372, 379 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Виправити описку у мотивувальній та резолютивній частинах вироку Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 08 січня 2019 року в кримінальному провадженні №196/1901/18 (№ провадження 1-кп/196/27/2019), яким засуджено неповнолітнього ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК України, а саме:

- вважати вірною дату укладення між неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_5 , захисником неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокатом ОСОБА_4 та представником потерпілого ПАТ «Укртелеком» - ОСОБА_6 угоди про примирення - "08 січня 2019 року";

- виключити з мотивувальної та резолютивної частин вироку призначення неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.1 ст. 185 КК України покарання у виді 1 року позбавлення волі;

- викласти абзац третій на аркуші 3 в наступній редакції:

"Згідно даної угоди неповнолітній обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник - адвокат ОСОБА_4 та представник потерпілого ПАТ «Укртелеком» - ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, а саме: вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), чим було завдано потерпілому ПАТ «Укртелеком» в особі районного центру телекомунікацій №521 Дніпропетровської філії ПАТ "Укртелеком" матеріальної шкоди на загальну суму 206 грн. 46 коп., істотних для даного кримінального провадження обставин. Обираючи вид та міру покарання неповнолітньому обвинуваченому, сторони, врахували ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, неповнолітній вік, раніше не судимий, щире каяття, позитивну характеристику за місцем проживання та навчання, відшкодування шкоди, беззастережне визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення, та дійшли згоди, що обвинувачений має понести покарання по ст.185 ч.1 КК України, без визначення його виду і розміру, та на підставі ч.1, п.1 ч.2 ст.105 КК України звільнити неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 від покарання та застосувати до нього примусовий захід виховного характеру у виді застереження."

- викласти абзац третій резолютивної частини вироку в наступній редакції:

"Визнати неповнолітнього ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та на підставі ч.1, ч.2 п.1 ст.105 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_5 від покарання, без визначення його виду і розміру, із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді застереження."

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуюча ОСОБА_7