Номер провадження: 11/785/23/18
Номер справи місцевого суду: 1505/8774/2012
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2018 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої, адвоката ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

виправданого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду кримінальну справу за апеляцією адвоката ОСОБА_7 в інтересах законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 - ОСОБА_6 , а також заперечення захисника виправданого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на апеляцію на вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.05.2018 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Білгород-Дністровський, Одеської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не маючий утриманців, не працюючий, раніше не судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний невинним і виправданий, в зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України. Судові витрати за проведення експертиз віднесено на користь держави.

ВСТАНОВИЛА:

Як вбачається з вироку, 08.03.2012 року, близько 20-ї години, ОСОБА_9 допустив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій ОСОБА_11 середньої тяжкості тілесні ушкодження, потерпілої ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження, за вказаних обставин. Так в зазначений час, ОСОБА_9 у порушення вимог п.1,5, п.2.9 а), п.2.3 б), п.12.1, п.12.3 і 12.4 «Правил дорожнього руху», а саме, будучи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «NISSAN MAXIMA» р / н НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Сонячній, в м. Білгород-Дністровський Одеської області з боку вул. Тимчишина в напрямку вул. Бугазької, навпроти будинку № 12 з фактичної швидкістю понад 109 км / год, перевищив допустиму для населеного пункту максимальну швидкість руху 60 км / год, не обрав безпечну швидкість руху, уважним не був, за дорожньою обстановкою не стежив, на освітленій ділянці дороги, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити автомобіль марки «NISSAN PRIMERA» р / н НОМЕР_2 , що рухався у зустрічному напрямку, своєчасно заходів до зниження швидкості і зупинки керованого ним автомобіля не вжив, в результаті чого, допустив зіткнення з вказаним автомобілем під керуванням ОСОБА_12 , який здійснював маневр повороту ліворуч. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажирам автомобіля марки «NISSAN PRIMERA» р / н НОМЕР_2 завдано: ОСОБА_11 середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді рани волосистої частини голови, обличчя, переломів кісток таза, а потерпілій ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми в формі струсу головного мозку, скальпованої рани м`яких тканин волосистої частини голови в лобно-тім`яної області, рваної рани підборіддя і нижньої губи. Після загоєння рваної рани підборіддя і нижньої губи сформувався рубець, який значних розмірів, виражений, помітний і сам по собі не зникне, тобто заподіяно непоправне знівечення обличчя. В апеляції та в доповненнях до неї адвокат ОСОБА_7 , що діє в інтересах законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 - ОСОБА_6 , просить скасувати вирок, кримінальну справу відносно ОСОБА_9 направити до суду першої інстанції для розгляду по суті в іншому складі суду, посилаючись на те, що проведені останні дві експертизи: транспортно-трасологічна та автотехнічна, є неповними та неясними, суд першої інстанції двічі необґрунтовано відмовляв в задоволенні його клопотання про проведення повторної комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, що свідчить про неповноту судового слідства та упередженість судді. Крім того, головуючий, суддя ОСОБА_1 сам розглянув відвід, який був йому заявлений, тож це свідчить про те, що суддя він не міг бути достатньо об`єктивним про дослідженні доказів у вказаній справі, в якій ОСОБА_10 була визнана потерпілою, а ОСОБА_6 була її законним представником, за вказаних обставин суддя мав задовольнити заявлений відвід. В запереченнях на апеляцію захисник ОСОБА_8 , вважаючи, що вирок законний та обґрунтований, просить залишити його без змін, посилаючись на те, що письмові вказівки прокурора для слідчого, в провадженні якого знаходилася кримінальне справа, про направлення справи на додаткове розслідування, в ході якого комісійна комплексна транспортно-трасологічна та автотехнічна експертиза щодо дослідження механізму зіткнення вищевказаних автомобілів повинна була бути проведена іншою експертною установою, але так і не були виконані, замість цього слідчий обмежився призначенням додаткової автотехнічної експертизи (№ 8184 від 12.09.2012 року), проведення якої доручив тій же експертній установі та тому ж самому експерту. При розгляді справи в суді, стороною захисту було заявлено клопотання про проведення по справі повторної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи для дослідження механізму та обставин зіткнення автомобілів. З висновків судової комісійної автотехнічної транспортно-трасологічної експертизи та висновків Київського НДІ судових експертиз України вбачається, що ДТП сталося не за вини ОСОБА_9 а з вини іншого учасника ДТП ОСОБА_12 , запобігти зіткненню ОСОБА_9 не міг навіть при русі 60 км./год. Заслухавши доповідача, представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляцію і наголосив на тому, що ОСОБА_9 значно перевищив швидкість руху (109 км./год.) та допустив зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_12 , а також зазначив, що суддя ОСОБА_1 сам розглянув заяву про його відвід, просив про скасування вироку у зв`язку з неповнотою судового слідства, оскільки суд взяв за основу у вироку лише висновки повторних експертиз, які були проведені в порушення методики їх проведення; потерпілу ОСОБА_6 , яка підтримала доводи апеляції свого представника; прокурора, який вказав, що вирок ухвалено з істотними порушеннями вимог КПК України, оскільки спочатку суд у мотивувальній частині вироку встановив, що ОСОБА_9 порушив вимоги ПДР та допустив ДТП, а потім виправдав його, крім того, справа розглянута незаконним складом суду, оскільки питання про відвід судді мав би вирішувати інший суддя, заслухавши представника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 , який заявив, що в доповненні до апеляції немає доводів про те, що заяву про відвід розглянуто неповноважним судом, що вирок по суті відповідає вимогам законодавства, прокуратура затягувала розгляд вказаної справи, дослідивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція представника потерпілої підлягає частковому задоволенню.

Статтею 367 КПК України (в ред. 1960 року) передбачено підстави для скасування або зміни вироку чи постанови. Так, підставами для скасування або зміни судових рішень, зазначених у частині першій статті 347 цього Кодексу, при розгляді справи в апеляційному суді є: 1) однобічність або неповнота дізнання, досудового чи судового слідства; 2) невідповідність висновків суду, викладених у вироку (постанові), фактичним обставинам справи; 3) істотне порушення кримінально-процесуального закону; 4) неправильне застосування кримінального закону; 5) невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого. У мотивувальній частині вказаного вироку суд встановив, що ОСОБА_9 винуватий у порушенні конкретних пунктів Правил дорожнього руху України та вчиненні ДТП із спричиненням середньої тяжкості та тяжких тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , відповідно. Проте, в порушення вимог зазначеної норми закону, далі у вироку наведені мотиви прийняття протилежного рішення суду та в резолютивній частині ОСОБА_9 визнаний невинним і виправданий, в зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України. Суперечність між мотивувальною та резолютивною частинами вироку не дозволяють вважати, що вказаний вирок постановлено з дотриманням вимог КПК України та позбавляють апеляційний суд прийняти своє рішення по суті обвинувачення. Відповідно до ст. 370 КПК України (в ред. 1960 року), істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований вирок чи постанову.

Вирок в усякому разі належить скасувати, якщо, зокрема, вирок винесено незаконним складом суду.

Відповідно до ст. 54 КПК Країни, суддя не може брати участі в розгляді справи, зокрема, при наявності обставин, які викликають сумність в об`єктивності судді. Як вбачається з матеріалів справи (т. 5 а.с. 16-17), в ході судового слідства представник законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 - ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 заявив відвід судді ОСОБА_1 через сумніви в його неупередженості, оскільки двічі його письмове клопотання про проведення повторної комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, суддя ОСОБА_1 в усній формі залишив без задоволення, не дивлячись на те, що раніше неодноразово задовольнив клопотання сторони захисту.

Вказане клопотання, з посиланням на вимоги ст. 54-57 КПК України, було розглянуто самим суддею ОСОБА_1 та в задоволенні клопотання про його відвід було відмовлено.

Конвенція «Про захист прав людини і основоположних свобод» ратифікована Україною 17 липня 1997 року та набрала чинності 11 вересня 1997 року, а відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Відповідно до ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень п. 4 ч.1 ст.54 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів в об`єктивності судді. Так, згідно до положень п.4 ч.1 ст. 54 КПК України, положень ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Відповідно до цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 року, неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, забезпечення дії принципу незалежності, неупередженості та безсторонності, в тому числі і у стороннього спостерігача. Вона знаходить вияв не лише у змісті рішення, але й у ході судового процесу, що передує винесенню рішення.

Доводи захисника ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційного суду про те, що суддя ОСОБА_1 при одноособовому розгляді заяви про його відвід діяв у відповідності до вимог ст. 57 КПК України (в редакції 1960 року), не можуть бути прийняті апеляційним судом, оскільки зазначена редакція ст. 57 КПК України суперечить вимогам ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» та принципу 2 Неупередженість Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 року. У зв`язку з зазначеним, застосовуватись повинна була норма міжнародного права, яка не допускає можливості вирішення суддею одноособово заявленого йому відводу.

З огляду на викладене, належить прийти до висновку про те, що кримінальну справу розглянуто і вирок відносно ОСОБА_9 ухвалено незаконним складом суду, як на це правильно вказали в судовому засіданні апеляційного суду представник потерпілого та прокурор.

Вищевказані обставини свідчать про істотні порушення вимог КПК України, які перешкодили ухваленню законного та обґрунтованого рішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, скасування вироку суду та повернення кримінальної справи на новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 365, 367 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію представника законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 - ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 частково задовольнити, вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.05.2018 року відносно ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 286 КК України скасувати та повернути кримінальну справу на новий судовий розгляд в той же суд 1-ої інстанції зі стадії судового розгляду в іншому складі суду.

Ухвала остаточна та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4