Кримінальне провадження 1-кп/760/321/19
В И Р О К
05 лютого 2019 року м. Київ
Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, не одруженого, дітей не має, з вищою освітою, працюючого керівником ТОВ «Червона Рута», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10.03.2017 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 3 років та 6 місяців позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України, -
ОСОБА_4 у невстановленому слідством місті та у невстановлений час, при невстановлених обставинах вирішив збагатитись, а саме протиправно, шляхом введення в оману, заволодіти майном у вигляді грошових коштів громадян, яке йому не належить.
Так, 21.10.2016 ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, винайняв на одну добу квартиру АДРЕСА_3 , сплативши за оренду 550 гривень, та одночасно розмістив на Інтернет сайті «ОЛХ» оголошення з приводу надання в оренду даної квартири на довготривалий термін, строком на один рік з щомісячною оплатою за оренду у розмірі 5000 гривень. Наступного дня, 22.10.2016 о 17.00 ОСОБА_5 , прочитавши оголошення ОСОБА_4 на сайті «ОЛХ» про здачу квартири на тривалий термін, строком один рік, зателефонував ОСОБА_4 за номером телефону НОМЕР_1 , вказаному в оголошенні, та домовився про зустріч. В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном громадян, шляхом введення в оману, ОСОБА_4 цього ж дня о 17.30 прибув до будинку АДРЕСА_4 , де зустрівшись з ОСОБА_5 повідомив останньому завідомо неправдиву інформацію, що він нібито здає двохкімнатну квартиру, яка належить його дядьку, який знаходиться за кордоном, строком на один рік , а також що вартість проживання у даній квартирі становить 5000 гривень за місяць. Після чого, з метою доведення свого злочинного наміру на заволодіння чужим майном до кінця, ОСОБА_4 запросив ОСОБА_5 пройти до квартири АДРЕСА_3 , де останній будучи переконаний у правомірності дій ОСОБА_4 , винайняв у нього дану квартиру строком на один рік та передав йому оплату за проживання у даній квартирі у розмірі 7000 гривень, з домовленістю, що наступного дня ОСОБА_5 заселиться до даної квартири зі своєю дружиною. Заволодівши шляхом обману вказаним чужим майном, ОСОБА_4 розпорядився ним на власний розсуд.
Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав, повністю підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини, щиро розкаявся у скоєному.
Показання обвинуваченого ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає докази, надані прокурором у даному кримінальному провадженні, належними і допустимими, а вину обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, доведеною, оскільки він вчинив дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайством).
Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
При призначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який вчинив злочин середньої тяжкості, особу винного, раніше судимого, що нейтрально характеризується за місцем реєстрації, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.
Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Потерпілим від кримінального провадження є ОСОБА_5 , котрому в наслідок кримінального правопорушення завдано матеріальної шкоди на загальну суму 10 000 гривень.
Доля речових доказів по даному провадженню визначена згідно зі ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.
Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 100, 349, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України та на підставі ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.)
Даний вирок та вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 10.03.2017 року виконувати окремо.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1