УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2018 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з середньо-спеціальної освітою, офіційно не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого в АДРЕСА_2 ,раніше неодноразово судимого, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , 28.12.2018 року звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 . Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харків, проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , маючи не зняті і не погашені судимості за вчинення злочинів, передбачених ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України, за вироками Ленінського районного суду м. Вінниці від 24.03.2010 та Вінницького міського суду Вінницької області від 19.04.2017, о 08 год 42 хв 08 жовтня 2017 року, перебуваючи в горілчаному відділі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_4 , в якому здійснює господарську діяльність фізична особа - підприємець ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, скориставшись відсутністю продавця за прилавком та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, з корисливим мотивом, шляхом вільного доступу взяв із прилавку 10 пачок сигарет торгової марки «L&M» асортиментного ряду «LoftSeaBlu» ринковою вартістю 263 грн. 80 коп. та 10 пачок сигарет торгової марки «LD» асортиментного ряду «ImpulseCompact» ринковою вартістю 247 грн. 20 коп. згідно висновку судового експерта Вінницького відділення Київського науково- дослідного інституту судових експертиз № 5654-5655/18-21 від 22.10.2018.

Cховавши викрадений товар під куртку, в яку був одягнутий, ОСОБА_4 одразу вийшов із горілчаного відділу, пройшов повз касу магазину та вийшов з приміщення.

В подальшому, викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, завдавши фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 511,00 грн.

Таким чином, в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене повторно.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи не зняті і не погашені судимості за вчинення злочинів, передбачених ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України, за вироками Ленінського районного суду м. Вінниці від 24.03.2010 та Вінницького міського суду Вінницької області від 19.04.2017, в невстановлений слідством час за невстановлених обставин вступив у попередню змову з невстановленою особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, з метою скоєння корисливого злочину.

Реалізовуючи цю попередню змову та спільний злочинний умисел, близько 20 год. 50 хв. 22 квітня 2018 року ОСОБА_4 разом із невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, увійшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_5 , в якому здійснює господарську діяльність фізична особа - підприємець ОСОБА_8 .

Невстановлений слідством чоловік, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, попрямував у правий дальній кут торгової зали до морозильної камери з молочними продуктами та з метою відволікання уваги продавця ОСОБА_9 , яка в той час знаходилася за прилавком біля каси магазину, попросив продавця показати обраний ним товар.
Як тільки продавець перейшла в іншу частину торгової зали до камери з молочними продуктами, оглядаючи залу, до прилавку, в якому знаходилась каса магазину підійшов ОСОБА_4 .
Маючи спільний злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, скориставшись відволіканням уваги продавця невстановленою слідством особою та обмеженою можливістю продавця спостерігати за його діями зіншого кінця зали, ОСОБА_4 , реалізовуючи спільний протиправний намір, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, діючи повторно, близько 20 год. 52 хв. нахилився над прилавком, який відокремлював робоче місце продавця від вільного доступу сторонніх осіб, просунув руку до шухляди, що використовувалась як сховище для грошових коштів, та, привідкривши цю шухляду, дістав грошові кошти в розмірі 2144 грн.

Однак, неправомірні дії ОСОБА_4 були помічені продавцем магазину ОСОБА_9 , яка, намагаючись припинити протиправні його діяння, запитала , що він там робить.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його злочинні дії викриті та маючи намір довести свою діяльність до кінця, ігноруючи прохання продавця зупинитись, відкрито заволодів грішми і вибіг з магазину та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Незабаром чоловік, який зайшов до магазину першим, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, також вийшов із магазину і пішов у напрямку ОСОБА_4 .
Своїми протиправними умисними діями ОСОБА_4 та невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, завдали фізичній особі - підприємцю ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 2144 грн. (дві тисячі сто сорок чотири гривні 00 коп.).

Таким чином, в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторноза попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

26.11.2018 встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ст.ст. 42, 276, 277 та 278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України.
Вина підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене повторно, підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_7 від 10.10.2018; проколом огляду місця події від 10.10.2017; протоколом допитом потерпілої ОСОБА_7 від 05.11.2018; постановою про призначення судово-товарознавчої експертизи від 18.10.2018; висновком судового експерта № 5654-5655/18-21; актом інветерезації від 08.10.2017; клопотанням про тимчасовий доступ до документів ФОП « ОСОБА_10 » від 25.10.2018; ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.11.2018; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 08.11.2018; протоколом огляду документу від 09.11.2018; постановою про визнання речових доказів та визначення місця їх зберігання від 09.11.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 09.11.2018 та протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.11.2018.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, тобто відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинене повторноза попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище,підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального ОСОБА_9 від 22.04.2018; протокол огляду місця події від 22.04.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 23.04.2018; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 24.04.2018; актом контрольної перевірки інвентаризації цінностей від 23.04.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 03.10.2018; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.09.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 09.10.2018; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.10.2018; клопотанням про тимчасовий доступ до документів ФОП « ОСОБА_8 » від 23.10.2018; ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 26.10.2018; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 27.10.2018; протокол огляду документу від 26.10.2018; постановою про визнання документі речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 27.10.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 27.10.2018; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.10.2018; протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_8 від 27.10.2018; клопотанням про тимчасовий доступ до документів ФОП « ОСОБА_14 » від 30.10.2018; ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.10.2018; протоколом проведення слідчого експерименту від 31.10.2018; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 05.11.2018; протоколом огляду документу від 06.11.2018 та постановою про визнання документі речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 06.11.2018.

26.11.2018 підозрюваному ОСОБА_4 було вручено клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та належним чином було повідомлено про час та місце розгляду зазначеного клопотання, однак він на судовий розгляд клопотання не прибув, тобто не з`явився без поважних причин і не повідомив про причини свого неприбуття.

30.11.2018 досудове розслідування за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України було зупинено на підставі п.1 ч.1 ст. 280 КПК України, у зв`язку з переховуванням підозрюваного від органів досудового розслідування, та цього ж дня оголошено в розшук.

28.12.2018 працівниками Вінницького відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області, на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 03.12.2018 було затримано ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, особу підозрюваного ОСОБА_4 , його вік, матеріальний стан, відсутність стійких соціальних зв`язків, а також те, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим та може вчиняти нові кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Підставою для обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину та ризиків визначених п. 1, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.Також п. 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Тим самим можна визнати присутність ризиків передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, оскільки ОСОБА_4 , не має постійного місця роботи, та інших соціальних та особистісних чинників стримуючого характеру, не безпідставно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, в зв`язку з чим втратив довіру від правоохоронних органів у його сумлінному ставленні до своїх обов`язків як підозрюваної особи.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, а тому виникає необхідність у проведенні з ним ряду слідчих дій та відпрацювання останнього на причетність до скоєння аналогічних злочинів. У той же час, застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , не буде сприяти виконанню, покладених на нього обов`язків та унеможливить дотримання розумних строків досудового слідства.

При цьому враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Враховуючи особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, наявні ризики, вважаю за необхідне визначити розмір застави в межах 50 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 93728 гривень, а тому слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, просили обрати домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник заперечували з приводу обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження № 0004828, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК Українипідставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 11.10.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004828 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України.
26.11.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України обґрунтована.

У відповідності з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.
На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні злочинів за одне з яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, підозрюваний офіційно не працює, тобто не має постійного джерела прибутку, раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та підозрюється у вчиненні нового злочину, крім того, останній був оголошений в розшук та ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.12.2018 року було надано дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому суд підчас розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні Летельє проти Франції від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.
Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії», ухваленому Великою Палатою від 28 вересня 2010 року за № 12050/04, сума застави за звільнення з-під варти заявника не була надмірною. У рішенні, у справі «Мангурас проти Іспанії», Європейський суд з прав людини постановив, що не було порушено ч. 3 ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за наступних підстав: «Відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи. Органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більш того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується». Враховуючи те, що вартість викрадених речей становить 511 грн., що підтверджується висновком судового експерта Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 5654-5655/18-21 від 22.10.2018, крім того, сума викрадених коштів з магазину становить 2144 грн., а тому суд вважає за доцільним визначити розмір застави співрозмірнозавданій шкоді, а саме 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 38 420 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 395, 400 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 50 діб, в межах строку досудового розслідування.

Визначити строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 15 лютого 2019 року в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 15 лютого 2019 року.

Одночасно визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 38 420 ( тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень, які можуть бути внесені як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із м. Вінницібез дозволу слідчого, прокурора або суду та повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя