Справа № 199/2203/18
У Х В А Л А
20 грудня 2018 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000820, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Представником цивільного відповідача ТОВ «ЮАПАРТС» ОСОБА_6 заявлене клопотання про зміну умов зберігання речового доказу транспортного засобу: автомобіля «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 , та передати його на відповідне зберігання власнику, а саме ТОВ «ЮАПАРТС», під схоронну розписку. Клопотання обґрунтовується тим, що на теперішній час по кримінальному провадженні проведені всі необхідні слідчі та процесуальні дії, необхідність у проведенні додаткових експертиз ніким з учасників судового розгляду не заявлялася, отже необхідність у зберіганні автомобіля в умовах штрафного майданчику, де він зберігається без дотримання відповідних технічних умов, повністю відпала.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 та представник потерпілого ОСОБА_4 заперечили проти задоволення клопотання, оскільки автомобіль є речовим доказом і не може бути переданий іншим особам.

Вирішуючи клопотання, суд виходить з того, що належний на праві власності ТОВ «ЮАПАРТС» автомобіль «Ford Focus», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , дійсно має статус речового доказу у зазначеному кримінальному провадженні, та за постановою слідчого зберігається на території штрафного майданчику ПП «Автоклуб» (м. Дніпро, вул. Дніпросталівська, б. 22К-1).

Згідно ч. 5 ст. 100 КПК України, речові докази та документи, надані суду, зберігаються в суді, за винятком випадків, передбачених частиною шостою цієї статті, а також речових доказів у вигляді громіздких або інших предметів, що вимагають спеціальних умов зберігання, які можуть знаходитися в іншому місці зберігання.

Суд враховує, що зберігання транспортного засобу саме на штрафному майданчику ПП «Автоклуб» було обумовлене тим, що автомобіль зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення а також міг містити інші відомості, які могли бути використані як доказ факту чи обставин, що будуть встановлені під час розслідування кримінального провадження.

На теперішній час судом досліджено всі визначені стороною обвинувачення та потерпілими докази.

Учасники судового провадження заявили суду, що на цей час не мають клопотань про дослідження вказаного автомобіля судом або про проведення слідчих дій чи експертних досліджень з його використанням.

При цьому, передача автомобіля для подальшого зберігання власнику не суперечить приписам ч. 5 ст. 100 КПК України.

З огляду на викладене, подальше утримання автомобіля в умовах штрафного майданчику не є співмірним з завданнями кримінального провадження та призводить до порушення розумного балансу між приватно-правовим та публічноправовим інтересом.

Таким чином, клопотання представника цивільного відповідача є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

При цьому суд вважає за необхідне зауважити, що рішення суду щодо зміни місця зберігання автомобіля не скасовує арешт вказаного автомобіля, накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська, якою заборонено відчуження, розпорядження та користування автомобілем «Ford Focus», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , і який залишається чинним.

Керуючись ч. 5 ст. 100, ст. 350 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання представника цивільного відповідача ОСОБА_6 - задовольнити.

Передати речовий доказ - автомобіль «Ford Focus», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання ТОВ «ЮАПАРТС» (), визначивши місце його зберігання на території вказаного товариства за адресою: м. Дніпро, вул. Донецьке шосе, б. 104.

Попередити службових осіб ТОВ «ЮАПАРТС» () про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 388 КК України за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, чи порушення обмеження (обтяження) права користуватися таким майном, здійснене особою, якій це майно ввірено.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Головуючий:

20.12.2018