ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1395/19 Справа № 184/353/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженої
(в режимі відеоконференції) ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 18 березня 2019 року, якою щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України,

відмовлено в задоволенні клопотання про застосування щодо неї Закону України Про амністію у 2016 році, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 18 березня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про застосування щодо неї Закону України Про амністію у 2016 році.
Суд першої інстанції обґрунтовав своє рішення тим, що як вбачається з матеріалів справи кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_7 до набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році", однак станом на 07 вересня 2017 року засуджена ОСОБА_7 не відбувала покарання у виді обмеження волі, оскільки прибула до ДУ "ПВЦ (№ 79)" та почала відбувати призначене покарання лише 21 вересня 2018 року, тому до неї не можуть бути застосовані положення ст.ст. 7, 8 Закону України "Про амністію у 2016 році".

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі засуджена просить скасувати ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 18 березня 2019 року та винести нову, якою застосувати до неї Закон України "Про амністію у 2016 році".
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що відповідно до ст. 7 ЗУ Про амністію у 2016 році засудженим, які відбувають покарання у виді обмеження волі та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі за злочини, що не є особливо тяжкими, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статтей 1-6 цього Закону, скорочується наполовину невідбута частина покарання,

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні засуджена та захисник підтримали апеляційну скаргу засудженої та просили її задовольнити, а ухвалу суду скасувати.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як убачається з ухвали, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані в повному обсязі.
Закон України «Про амністію у 2016 році» №1810-VIII від 22.12.2016 року набув чинності 07 вересня 2017 року.
Приписами статті 12 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено, що особам, яким скорочується невідбута частина покарання, визначення нового строку покарання обчислюється з дня набрання чинності цим Законом.
Згідно ст. 7 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено скорочення наполовину невідбутої частини покарання засудженим, які відбувають покарання у виді обмеження волі, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, за злочини, що не є особливо тяжкими, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-6 цього Закону.
Як убачається з наданих матеріалів, ОСОБА_7 засуджена 09 серпня 2018 року Апеляційним судом Харківської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років обмеження волі. Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_7 було визнано винуватою, вчинені нею до серпня 2017 року. Засуджена ОСОБА_7 відбуває покарання з 21 вересня 2018 року, коли прибула до ДУ "ПВЦ (№79)" для відбуваття покарання.
Оцінюючи наведені обставини апеляційний суд не може погодитись із висновком суду першої інстанції про неможливість застосування до засудженої ст. 7 Закону України Про амністію у 2016 році у зв`язку з тим, що на день набрання Законом чинності вона ще не відбувала покарання у виді обмеження волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році» дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Тобто, законом не встановлено обмежень щодо того, чи відбувала особа призначене покарання на день набрання Законом чинності чи ні.
З огляду на зазначене апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги засудженої, що суд першої інстанції, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні обставини справи, надав їм неправильну оцінку, що призвело до порушення вимог ст.413 КПК України, тобто неправильного застосуванню закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, є підставою для скасування судового рішення.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що ухвала Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 18 березня 2019 року відносно засудженої ОСОБА_7 підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, ст.ст. 7 Закону України «Про амністію у 2016 році», апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 18 березня 2019 року про відмову у застосуванні Закону України «Про амністію у 2016 році» щодо ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою скоротити ОСОБА_7 наполовину невідбуту частину покарання у виді обмеження волі, призначеного за вироком Апеляційного суду Харківської області від 09 серпня 2018 року, на підставі ст. 7 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ _________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4