Справа № 456/3690/18
Провадження № 1-кс/456/12/2019
УХВАЛА

Іменем України

10 квітня 2019 року місто Стрий

Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на постанову слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 від 05.07.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000398, -

в с т а н о в и в :

Скаржники звернулшися до суду зі скаргою, в якій просять постанову слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 від 05.07.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000398 скасувати.

В обґрунтування вимог скарги ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що слідча їх не допитала, не допитано працівників Стрийського МБТІ крім ОСОБА_7 , не витребувано з МБТІ документацію, що стосується хвіртки тому, дана постанова є необґрунтована, невмотивована і порушує їх права, а відтак просять постанову скасувати.

ОСОБА_5 підтримав вимоги скарги.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що підстав для задоволення скарги немає, постанова є законною та мотивованою, допитані всі працівники МБТІ, в ході досудового розслідування не встановлено в діях працівників МБТІ складу злочину тому, в задоволенні скарги слід відмовити.

Слідчий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що досудове розслідування проведене в повному обсязі, постанова законна та мотивована, скаржникам в судовому засіданні було повідомлено, що вони можуть з?явитися до неї для дачі пояснень в будь-який час тому, в задоволенні скарги слід відмовити.

Заслухавши пояснення скаржників, прокурора, слідчого вважаю, що вимоги скарги слід задоволити.

В судовому засіданні встановлено, що оскільки, в матеріалах кримінального провадження відсутні належні докази надсилання постанови про закриття даного провадження скаржнику тому, слід вважати, що заявник своєчасно не отримав спірну постанову, а отримав таку згідно супровідного листа Стрийського ВП від 04.09.2018р., а відтак не пропустив терміну на її оскарження.

Відповідно до ст.. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст.. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст.. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ст.. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Питання про притягнення до участі у справі інших осіб чи органів статтею не передбачено

При розгляді скарги встановлено, що слідчим Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 від 05.07.2018 року винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000398 через встановлену відсутність в діянні працівників Стрийського МБТІ складу передбаченого ст..358 ч.1 КК України кримінального правопорушення.

В постанові слідчим дано правову оцінку діям посадових осіб, які були причетні до складення відповідного акту.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Стрийського міськрайонного суду від 25.04.2018р., скасовано постанову слідчого про відмову у визнанні скаржників потерпілими однак, в подальшому слідчим не прийнято жодного процесуального документу про визнання скаржників потерпілими чи про відмову у їх визнанні потерпілими і провадження по справі закрито без вирішення даного клопотання.

Під час дослідження матеріалів кримінального провадження встановлено, що ні ОСОБА_4 ні ОСОБА_5 до слідчого жодного разу не викликалися для проведення допиту і такий допит їх як заявників, на підставі заяви яких було внесено дані в ЄРДР не був проведений.

Відповідно до ст..135 КПК України особа викликається до слідчого… шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Згідно ст..136 КПК України вказано, що є належним підтвердженням отримання особою повістки.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи те, що слідчим Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 не вирішено клопотання скаржників про визнання їх потерпілими, вони не допитані у провадженні вважаю, що постанова слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 від 05.07.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000398 винесена передчасно та неправомірно вона не відповідає вимогам ст.. 110 КПК України. А тому за таких обставин, приходжу до висновку про необхідність задоволення вимог скарги, а саме спірну постанову слід скасувати.

Керуючись ст.. 307 КПК України,-

ухвалив:

Скаргу задоволити.

Постанову слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 від 05.07.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000398 скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1