Дата документу 30.10.2018
Справа № 554/8649/18
УХВАЛА

Іменем України

30 жовтня 2018 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави Троцька А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області юриста 1 класу Палій Р.П. про арешт майна, -

в с т а н о в и в:

Прокурор звернувся до суду із зазначеним клопотанням, у якому посилався на те, що Полтавською місцевою прокуратурою Полтавської області здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000301, відомості про яке 25.10.2018 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 2 ст. 365 КК України.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється слідчим відділом відділення поліції № 2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області.

У ході досудового розслідування встановлено, що службові особи установ виконання покарань, що розташовані в м. Полтаві та Полтавському районі Полтавської області перевищуючи свої службові повноваження, вчиняючи дії, які явно виходили за межі наданих їм прав та повноважень, та які супроводжувалися погрозами застосування насильства розмістили та зберігали на території установи виконання покарань спеціальні засоби, які обладнані рукоятками, обмотаними колючим дротом, та металевими шипами, що застосовуються для спричинення фізичного болю, та які не передбачені вимогами чинного законодавства, чим спричинили істотну шкоду інтересам осіб, які відбувають покарання.

25.10.2018 проведено огляд місця події в ДУ «Надержинщинська виправна колонія № 65» за адресою: Полтавський район, с. Божківське, вул. Паркова, 12, під час якого виявлено: Журнал № 02-16 «Реєстрації рапортів про застосування фізичної сили, спеціальних засобів та гамівної сорочки до засуджених на 5 арк.; Журнал №02-21т.3 «Обліку видачі спеціальних засобів чергової зміни на 50 арк.», рогачі металеві в кількості 6 штук, обмотані колючим дротом.

Вищевказані предмети вилучені у ході огляду 25.10.2018 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

З метою всебічного, повного й неупередженого досудового розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі, відчуження речових доказів, прокурор просив накласти арешт.

В судове засідання прокурор не з’явився, направив заяву про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримав.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

Згідно ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Слідчий суддя зобов’язаний врахувати можливість без застосування заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні (ч.3 ст.132 КПК України). Також, згідно ч.5 цієї статті, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються. При цьому, обов’язок доказування обставин, які визначені в ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора (ч.1 ст.92 КПК).

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, ч.3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та відповідно до п. 3 даної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме: речовими доказами є матеріальні об’єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об’єктом кримінально протиправних дій.

Статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов’язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Частиною 2,3, 4 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв’язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв’язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об’єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов’язаний з подоланням системи логічного захисту. У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід’ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов’язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов’язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З метою повноти, всебічності та неупередженого розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна та задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: Журнал № 02-16 «Реєстрації рапортів про застосування фізичної сили, спеціальних засобів та гамівної сорочки до засуджених на 5 арк.; Журнал № 02-21т.3 «Обліку видачі спеціальних засобів чергової зміни на 50 арк.», рогачі металеві в кількості 6 штук, обмотані колючим дротом - вилучені вилучене в ході огляду місця події 25.10.2018 року за адресою знаходження ДУ «Надержинщинська виправна колонія № 65» за адресою: Полтавський район, с. Божківське, вул. Паркова, 12 - заборонивши до завершення досудового розслідування та подальшого судового розгляду у кримінальному провадженні розпорядження, відчуження та користування ними.

Місцем зберігання арештованого майна визначити кімнату речових доказів відділення поліції № 2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п’яти діб.

Виконання ухвали доручити слідчому у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Слідчий суддя Октябрського

районного суду м.Полтави А.І. Троцька