Ухвала
Іменем України
20 серпня 2018 р.

м. Київ
провадження № 51-8090 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 29 травня 2018 року
Суть питання та встановлені судом обставини
Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на судові рішення, в яких просить їх скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Мотиви Суду
Статтею 427 КПК України встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. При цьому відповідно до ст. 438 КПК України підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
ОСОБА_6 зазначає, що постановлені відносно засудженої ОСОБА_5 вирок суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду підлягають скасуванню через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, проте обґрунтованих доводів, з огляду на вимоги ст. ст. 412, 413 КПК України, касаційна скарга не містить.
За вимогами ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
ОСОБА_6 , обґрунтовуючи незаконність, на його думку, постановлених відносно засудженої ОСОБА_5 судових рішень, переважно наводить доводи, які стосуються фактичних обставин кримінального провадження, що, з огляду на вимоги як ст. 438, так і ст. 433 КПК України, не є предметом розгляду суду касаційної інстанції. Крім того, ОСОБА_6 оскаржуючи судові рішення суду першої та апеляційної інстанції нічого не зазначає в чому полягає незаконність ухвали Апеляційного суду Харківської області від 29 травня 2018 року.
Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити скаргу ОСОБА_4 без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
З цих підстав Суд постановив:
Касаційнускаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 29 травня 2018 року залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_7