Справа № 589/235/18
Провадження № 1-кп/589/276/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження № 0001814 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, який не працює, не одружений, раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2017 року близько 22:00 год. ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне із корисливих мотивів викрадення чужого майна, через незачинені ворота зі сторони вул. Зоряна в смт. Вороніж Шосткинського р-ну, Сумської області, поник на охоронювану територію ТОВ «Нива», розташовану за адресою: Сумська обл., Шосткинський р-н, смт. Вороніж, вул. Зоряна, 19, звідки таємно від оточуючих викрав майно, що належить директору вказаного товариства ОСОБА_5 та яке останній зберігав на вказаній території, а саме: брухт чорного металу вагою 445 кг у вигляді металевого двотавру довжиною 9 м шириною 36 см, вартістю згідно висновку експерта 2505,35 грн у розрахунку 5,63 грн/кг.
Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самими спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2505,35 грн.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, зазначив, що обставини, які викладені в обвинувальному акті відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Пояснив, що дійсно в один із днів зимою в 2017 році ввечері зайшов на територію товариства, яке знаходиться в занедбаному стані, на викрав там металевий двотавр, який в подальшому продав.Розуміє, що вчинив протиправно та щиро кається у вчиненому.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням прокурора та за згодою обвинуваченого судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викладенні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у сховище, вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання".

Так, при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер та наслідки від вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, а саме його молодий вік, те, що він не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, має постійне місце проживання, проживає з матір`ю, неодружений, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працює, однак має наміри влаштуватися на роботу, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжує покарання, суд не встановив.

Також судом враховується те, що наслідки від вчинення злочину повністю усунуто, потерпілий будь-яких претензій до обвинуваченого не має.

З урахуванням наведеного та виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вбачає підстави для застосування положень ст. 69 КК України при призначенні покарання обвинуваченому, з огляду на наявність двох пом`якшуючих обставин, обставин, що істотно знижують ступінь тяжкість вчиненого злочину та даних про особу обвинуваченого, який на переконання на суду не є небезпечним для суспільства, а тому вважає необхідним перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин та призначити покарання у виді у штрафу в мінімальному розмірі.
На думку суду, саме такий вид покарання є співмірним діянню і характеристиці особи та буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.
Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України, судових витрат - ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової експертизи в розмірі 429 грн.

Речові докази: пакет з двома відрізками мотузки знищити; брухт чорного металу вагою 445 кг залишити власнику ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1