Справа № 573/1513/18
Номер провадження 1-кс/573/585/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(повний текст)

05 вересня 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

слідчої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання слідчого Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
03 вересня 2018 року слідчий СВ Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна.

Клопотання вмотивоване тим, що до Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури з Відділу у Білопільському районі ГУ Держгеокадастру надійшли матеріали за фактом самовільного зайняття та використання невстановленими особами земельних ділянок комунальної власності площею 22,61 га, паїв громадян площею 19,38 га, пасовищ площею 13 га та розорювання пустуючих земельних ділянок громадян площею 20 га в с. Старі Вирки Білопільського району Сумської області, що на території Нововирківської сільської ради.

Вказані відомості зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 23 травня 2018 року за №0000136, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Допитаний в якості свідка землевпорядник Нововирківської сільської ради Білопільського району Сумської області ОСОБА_5 повідомив, що за межами населеного пункту на території Нововирківської сільської ради в сівозміні №2 поля №2 розташована земельна ділянка площею близько 25,84 га ріллі, яка є комунальною власністю. До 2016 року ця земля оброблялася Атинським психоневрологічним інтернатом, після цього пустувала та навесні 2018 року засіяна невідомою особою соєю. При цьому землевпорядник надав копію викопіювання із місцем розташування самовільно зайнятої земельної ділянки.

За даними Державного земельного кадастру на вказаному масиві розташовано 9 земельних ділянок комунальної власності, а саме:

1) :02:001:0616, площею 3,2342 га;

2) :02:001:0617, площею 3,2342 га;

3) :02:001:0619, площею 1,3861 га;

4) :02:001:0620, площею 1,8481 га;

5) :02:001:0621, площею 3,2342 га;

6) :02:001:0622, площею 3,2342 га;

7) :02:001:0623, площею 3,2343 га;

8) :02:001:0624, площею 3,2337 га;

9) без кадастрового номера, площею 4,8052 га, яка межує із земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0616.

Дані ділянки в оренду нікому не передавалися.

Крім цього, за інформацією Головного управління Держгеокадастру в Сумській області від 14 серпня 2018 року, під час позапланової перевірки по дотриманню вимог земельного законодавства на земельних ділянках комунальної власності сільськогосподарського призначення, які не надані у власність чи користування (оренду), на території Нововирківської сільської ради Білопільського району Сумської області виявлено факт самовільного зайняття земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 27,8732 га, які перебувають у комунальній власності, зокрема, громадянином ОСОБА_6 посіяно сою. Розмір заподіяної шкоди становить 33 548 грн. 43 коп.

Посилаючись на наявність достатніх підстав вважати, що врожай сої, вирощений на названих вище земельних ділянках, є фактично речовим доказом їх самовільного зайняття для сільськогосподарських потреб, відповідає критеріям речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України, з метою забезпечення його збереження до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні та подальшого повернення в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, слідчий за погодженням із прокурором просить накласти арешт на посіви сільськогосподарської культури - сої на земельних ділянках комунальної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу та резерву), а саме:

1). :02:001:0616, площею 3,2342 га;

2). :02:001:0617, площею 3,2342 га;

3). :02:001:0619, площею 1,3861 га;

4). :02:001:0620, площею 1,8481 га;

5). :02:001:0621, площею 3,2342 га;

6). :02:001:0622, площею 3,2342 га;

7). :02:001:0623, площею 3,2343 га;

8). :02:001:0624, площею 3,2337 га;

9). без кадастрового номера, площею 4,8052 га, яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0616, розташованих за межами населеного пункту на території Нововирківської сільської ради Білопільського району Сумської області, позбавивши особу, яка самовільно володіє даними посівами права відчуження, розпорядження та користування ними.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали.

Заслухавши прокурора та слідчого, вивчивши клопотання, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як вбачається зі змісту клопотання та доданих до нього матеріалів що СВ Білопільського ВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 23 травня 2018 року за №0000136, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, за фактом дискування невідомими особами земельних ділянок комунальної власності, паїв громадян та розорювання пустуючих присадибних ділянок громадян площею 20 га, розташованих на території Нововирківської сільської ради Білопільського району Сумської області.

В той же час суду не доведено, що земельні ділянки, про які йдеться у клопотанні, були самовільно зайняті. Долучена до матеріалів клопотання інформація з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельні ділянки не є належним доказом факту самовільного їх зайняття. Разом з тим, вказані обставини підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Крім того, обґрунтовуючи клопотання, слідчий вказує на те, що зазначені в клопотанні посіви можуть бути доказом самовільного використання земельних ділянок.

В той же час, з`ясувати обставини щодо фактів здійснення посіву спірних земельних ділянок можливо іншим менш обтяжливим шляхом, зокрема шляхом їх огляду, у тому числі із застосуванням фото чи відеозапису. Однак, у матеріалах клопотання відсутні зазначені докази.

Суд також враховує, що про підозру у кримінальному провадженні ніхто не повідомлявся, докази того, хто саме здійснив посіви на земельних ділянках, їх обсяг, орієнтовна вартість та відомості про те, кому саме вони належать, матеріали клопотання не містять, як і не містять доказів визнання посівів речовими доказами у кримінальному провадженні.

Крім того, накладення арешту на посіви може за певних обставин ускладнити можливість своєчасного зібрання врожаю, а як наслідок псування посівів та завдання шкоди їх власнику.

В частині зазначеної у клопотанні мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді наявності необхідності в забезпеченні відшкодування шкоди, завданої внаслідок можливого вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя зазначає наступне.

Так, згідно з ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Враховуючи вищевикладене положення законодавства, суд зазначає, що стороною обвинувачення до клопотання не було долучено доказів на підтвердження наявності у власника зазначених у клопотанні земельних ділянок процесуального статусу потерпілого в рамках кримінального провадження, а також наявності в рамках даного кримінального провадження обґрунтованого розміру цивільного позову, що в свою чергу свідчить про передчасність клопотання сторони обвинувачення про накладення арешту майна, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок можливого вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, оскільки завдання кримінального провадження, можуть бути виконанні без застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, про яке йдеться у клопотанні.

Таким чином, клопотання слідчого про арешт майна є необґрунтованим, а відтак, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-173, КПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна відмовити.

Копію даної ухвали негайно вручити прокурору та слідчому.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя:

Справа № 573/1513/18

Номер провадження 1-кс/573/585/18

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(вступна і резолютивна частина)
05 вересня 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

слідчої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання слідчого Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна,

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна відмовити.

Копію даної ухвали негайно вручити прокурору та слідчому.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде проголошений 07 вересня 2018 року о 09:45

Слідчий суддя: