Код суду 233 Справа № 233/3642/17
Вирок
Іменем України
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Макіївка Донецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкав до затримання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 04 квітня 1994 року Гірницьким районним судом м. Макіївки Донецької області за ч.3 ст. 140, ст. 14 КК України (1960 р.) до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією майна, лікування від алкоголізму.;
2) 07 червня 1994 року Гірницьким районним судом м. Макіївки Донецької області за ст. 17, ч.3 ст. 82, ст. 42, ст. 14 КК України (1960 р.) до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна, лікування від алкоголізму. Звільнився 06 березня 1999 року по відбуттю строку покарання. Строк погашення судимості перервався;
3) 03 грудня 1999 року Гірницьким районним судом м. Макіївки Донецької області за ст. 105, ч.3 ст.101, ч.2 ст. 140, ч.3 ст. 140, ст. 42, ст. 14 КК України (1960 р.) до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією майна, лікування від алкоголізму. Звільнився 29 червня 2005 року умовно достроково на 2 роки 11 місяців 13 днів. Строк погашення судимості перервався;
4) 03 листопада 2006 року Гірницьким районним судом м. Макіївки Донецької області за ч.1 ст. 121, ч.1 ст.125, ч. 1 ст. 129, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців. Звільнився 17 лютого 2011 року умовно достроково на 1 рік 6 місяців 6 днів;
5) 12 червня 2012 року Гірницьким районним судом м. Макіївки Донецької області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч. 1 ст. 263, ст. 395, ст. 70, ст. 72, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 рок 3 місяці. Зі слів засудженого, звільнився у 2015 році умовно - достроково, відбував покарання в Західній ВК №97 Донецької області, яка перебуває на непідконтрольній Україні території,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185,ч. 2 ст. 146 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
25 червня 2017 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_9 , перебуваючи біля будинку №91 по пр.Переїзний(Маяковського) м. Костянтинівка Донецької області, зустрів раніше невідомого йому чоловіка - ОСОБА_10 , з яким почав вживати алкогольні напої. Того ж дня, приблизно о 16 годині 15 хвилин, більш точного часу не встановлено, перебуваючи на вказаному місці у ОСОБА_9 , виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 , скориставшись тим, що ОСОБА_10 заснув, сидячи на землі, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, із правої кишені штанів ОСОБА_10 , таємно викрав майно останнього, а саме: - мобільний телефон «ERGO Talk F 241» вартістю 424 грн. 29 коп.; - сім-карту мобільного оператора «Vodafone-Україна», що не представляє для потерпілого матеріальної цінності, на рахунку якої були грошові кошти в розмірі 60 грн.; - сім-карту мобільного оператора «Київстар», що не представляє для потерпілого матеріальної цінності, на рахунку якої були грошові кошти в розмірі 40 грн.;- чохол для мобільного телефону із шкірозамінника чорного кольору на блискавці вартістю 86 грн. 67 коп. Після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 610 гривень 96 копійок.
Крім того, 03 липня 2017 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_9 разом зі своїм знайомим біля водойми, розташованої вздовж вул. О.Островського м. Костянтинівка Донецької області вживали алкогольні напої. В цей час біля вказаної водойми також відпочивали малолітні ОСОБА_11 і ОСОБА_12 . Того ж дня, приблизно 18 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_9 разом зі своїм знайомим підійшли до ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , та запропонували останнім випити з ними спиртне, на що вони відмовились. Після чого, ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи на меті незаконне позбавлення волі малолітньої ОСОБА_11 , використовуючи свою фізичну перевагу, тим самим подавляючи волю останньої чинити опір, діючи умисно, з мотиву схиляння її до вступу у статевий зв`язок, схопив малолітню ОСОБА_11 , поклав собі на плече та проти її волі поніс до лісосмуги, розташованої неподалік, де словесно пригрозив їй фізичною розправою, наказавши знаходитись поруч з ним, тим самим обмежив волю малолітньої ОСОБА_11 у пересуванні. Далі, він же, утримуючи її руку своєю рукою, добровільно відмовившись від схиляння малолітньої ОСОБА_11 до вступу у статевий зв`язок, будучи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з метою незаконного позбавлення волі малолітньої ОСОБА_11 та з мотиву неповідомлення останньою правоохоронних органів про незаконне позбавлення її волі, в період часу з 18 годин 00 хвилин 03 липня 2017 року по 12 годин 00 хвилин 04 липня 2017 року, більш точного часу не встановлено, використовуючи свою перевагу та словесно погрожуючи фізичною розправою, тим самим подавляючи волю останньої до опору, незаконно утримував її на території «Новосантуринівського кладовища», яке розташоване поруч із вул. Актюбінська м. Костянтинівка Донецької області.
Потерпілий ОСОБА_10 в судові засідання не з`являвся, будучи належним чином повідомленим про час і місце проведення судових засідань, та надав суду письмову заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутність. У зв`язку з чим суд, заслухавши думку учасників судового провадження та переконавшись в тому, що за відсутності потерпілого можливо з`ясувати всі обставини, що мають значення для розгляду кримінального провадження, прийшов до висновку про розгляд кримінального провадження за його відсутності.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, визнав в повному обсязі та пояснив, що минулого року в літку, точної дати не пам`ятає, він зустрів раніше не відомого йому потерпілого ОСОБА_13 , з яким почав розпивати спиртні напої. Після того, як потерпілий заснув, він з його кишені викрав мобільний телефон, який він згодом продав на автомийці незнайомому за 120 гривень, а сім - карти залишив собі. Крім того, обвинувачений в судовому засіданні свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 146 ч.2 КК, України визнав в повному обсязі, проте пояснив, що влітку минулого року він разом зі знайомим ОСОБА_14 , відпочивали на ставку, де розпивали спиртні напої. Поруч були потерпіла і її подружка. ОСОБА_14 сказав йому, що знає ОСОБА_15 і покликав її до себе. Вони з подружкою підійшли до них. Потім, коли вони почали уходити, він наздогнав потерпілу. Вона с початку брикалась, він її поклав на плече і відніс до лісосмуги. Коли її шукали, вона намагалась кричати. Окрім того, як він її тримав, більше жодного насилля до неї не застосовував, до тіла не торкався. Він її протримав на кладовищі усю ніч, а вранці відвід до вул.Актюбінська і залишив. Дійсно він їй казав що продасть її в рабство, а потім казав, що буде її батьком, але це не всерйоз.
Незважаючи на таку позицію обвинуваченого, суд вважає, що його вина повністю підтверджується зібраними та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, малолітня потерпіла ОСОБА_11 у судовому засіданні, в присутності законного представника ОСОБА_16 і педагога психолога ОСОБА_17 пояснила, що в літку 2017 року, точної дати не пам`ятає, вона разом з подружками відпочивала на ставку. Поруч зі ставком обвинувачений, як вона пізніше дізналась, звуть ОСОБА_18 і хлопець з її школи ОСОБА_19 , розпивали спиртне. Коли вони разом з подружкою ОСОБА_20 збиралися додому, їх покликали обвинувачений і ОСОБА_21 та запропонували випити, на що вони відмовились. Потім вони почали обіцяти їм купити щось в магазині. Вони не погодились з цим і намагалися піти, проте ОСОБА_18 схопив її за руку, а потім поклав собі на плече. ОСОБА_18 казав їй спочатку, що віддасть комусь і буде вона четвертою дружиною, потім казав, їй що буде її батьком. Подружці ОСОБА_20 вдалося втекти. Після чого ОСОБА_18 відніс її до лісосмуги. Весь час з ними поряд був Ваня, який спочатку казав ОСОБА_18 , щоб він її відпустив. В лісосмузі ОСОБА_18 спочатку її посадив, а потім потягнув в інше місце, щоб не бачив ОСОБА_21 , де поклав її і ліг поряд та почав гладити, при цьому посміхався. На такі дії вона намагалася чинити опір. Після того, як ОСОБА_18 почув, що її шукають, він разом з нею почав тікати з лісосмуги, закрив їй рота рукою, щоб вона не могла кричати. Потім ОСОБА_21 пішов іншою дорогою, а вони разом з ОСОБА_18 блукали по якійсь дорозі, а потім прийшли на кладовище. На кладовищі, вона разом з ОСОБА_18 пробула до ранку. Коли ОСОБА_18 засинав, вона намагалася втікати, але ОСОБА_18 просинався і утримував її. В ранці ОСОБА_18 відвід її до якоїсь вулиці і залишив, поки не приїхали працівники поліції з мамою. Весь час, як ОСОБА_18 її утримував, вона плакала і просила відпустити її, але ОСОБА_18 не реагував.
Неповнолітній свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні, в присутності законного представника і психолога педагога ОСОБА_17 пояснив, що влітку 2017 року, точної дати не пам`ятає, він разом з обвинуваченим відпочивали біля ставку. Потім побачили потерпілу і її подружку, яких покликали до себе. ОСОБА_18 почав казати, що купить їм щось. Потім подружка втекла, а потерпілу ОСОБА_18 схопив за руку і не відпускав. ОСОБА_23 після перекинув на плече і поніс до лісосмуги. Він пішов разом з ними, при цьому казав ОСОБА_18 відпустити потерпілу, проте той не реагував. ОСОБА_18 кричав на потерпілу, казав вести себе тихо. Погрожував їй каменем, коли вона хотіла втекти. В лісосмузі ОСОБА_18 казав йому почекати, бо він хоче окремо поговорити з потерпілою. Але, про що вони розмовляли він не чув. Коли вони почули, що ОСОБА_24 шукають, вони втекли з лісосмуги. Після чого він пішов додому, а ОСОБА_18 залишився разом з потерпілою.
Законний представник ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що влітку 2017 року, коли вона була на роботі, їй повідомили, що зникла її донька ОСОБА_24 . Після того, як доньку знайшли, то вона розповідала їй, що вона відпочивала з подружками на ставку. Поруч сиділа компанія чоловіків, які запропонували їм випити. Діти почали втікати від них, але її доньку обвинувачений схопив, потім поклав на плече і потягнув до лісосмуги. А коли вони почали її шукати, він її потягнув на кладовище, а вранці відпустив. Донька також розповідала, що обвинувачений її лоскотав і торкався до грудей. Під час допиту в судовому засіданні донька соромилась і казала, що вона боїться.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 04 липня 2017 року, місцем вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 стосовно малолітньої потерпілої ОСОБА_11 є ділянка місцевості, яка розташована ліворуч від вул. Островського м.Костянтинівка Донецької області (траса Костянтинівка- Ближня Диліївка) (т. 2 а.п.17-18).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 04 липня 2017 року, на ділянці місцевості, розташованій на проїзній частині по АДРЕСА_3 в присутності понятих і свідка ОСОБА_25 , були виявлені чоловічі капці коричневого кольору з надписом «GIPANIS». Присутня свідок ОСОБА_25 , пояснила що вказані капці належать ОСОБА_9 , які останні загубив, коли тікав від неї (т. 2 а.п.22-23).
В ході проведення огляду 04 липня 2017 року було оглянуто чоловічу тряпчану спортивну кофту чорного кольору, яка була надана малолітньою потерпілою ОСОБА_11 .. В ході проведення огляду малолітня потерпіла ОСОБА_11 пояснювала, що вказану кофту їй дав ОСОБА_9 для зігріву, коли утримував її біля себе ( т.2 а.п.45-50).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 06 липня 2017 року, місцем вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_10 є ділянка місцевості, яка розташована біля будинку АДРЕСА_4 (т. 2 а.п.71-73).
Відповідно до протоколу огляду від 06 липня 2017 року, в присутності понятих свідок ОСОБА_26 надав для огляду мобільний телефон марки «еrgo» з чохлом (т. 2 а.п. 75-80).
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04 липня 2017 року, неповнолітній свідок ОСОБА_22 , в присутності педагога, за зовнішніми ознаками, впізнав ОСОБА_27 , як особу, яка 03 липня 2017 року насильно утримував неповнолітню ОСОБА_11 ( т.2 а.п.29-32).
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04 липня 2017 року, малолітня потерпіла ОСОБА_11 , в присутності законного представника ОСОБА_16 і педагога, за рисами обличчя впізнала ОСОБА_27 , як особу, яка 03 липня 2017 року незаконно утримував її ( т.2 а.п.35-38).
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04 липня 2017 року, малолітня потерпіла ОСОБА_11 , в присутності законного представника ОСОБА_16 і педагога, за рисами обличчя впізнала ОСОБА_22 , як особу, яка 03 липня 2017 року була разом з ОСОБА_27 ( т.2 а.п.39-42).
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06 липня 2017 року, свідок ОСОБА_26 за загальними ознаками, за виразом обличчя, за зрізшимися бровами, за худорлявим обличчям впізнав ОСОБА_27 , як особу, в якої він придбав телефон, марки «еrgo» ( т.2 а.п.81-84).
Під час проведення слідчого експерименту 06 липня 2017 року, потерпілий ОСОБА_10 в присутності двох понятих, розповів про обставини вчинення кримінального правопорушення, та показав на місце, де він разом ОСОБА_9 розпивав спиртні напої, та вказав на кишеню, з якої був викрадений мобільний телефон (т.2 а.п.67-70).
Під час проведення слідчого експерименту 20 липня 2017 року, в присутності двох понятих і захисника ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_9 , розповів про обставини вчинення кримінальних правопорушень, та показав на місці, де і як він викрав мобільний телефон у ОСОБА_28 , а також показав на місці, де зустрів потерпілу ОСОБА_11 , де і яким чином її спіймав. Крім того, вказав напрямок, в якому він разом з потерпілою рухалися та місце на кладовищі, де її утримував протягом ночі. Також, вказав на місце на вул. Актюбінська м. Костянтинівка, де добровільно відпустив потерпілу ОСОБА_11 . При цьому, зазначав, що будь-яких насильницьких дій за винятком утримання за руку, він до потерпілої не застосовував (т.2 а.п.98-102).
В ході проведення слідчого експерименту за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_22 25 липня 2017 року останній, в присутності законного представника і педагога, розповів та на місці показав, де він разом з ОСОБА_9 зустріли потерпілу ОСОБА_11 ; вказав на місце, де ОСОБА_9 спіймав за руку останню; також вказав напрямок, в якому ОСОБА_9 разом з потерпілою ОСОБА_11 рухалися та місце, де він їх залишив. Пояснив, що в його присутності ОСОБА_9 , окрім утримання потерпілої ОСОБА_11 за руку, будь-яких насильницьких дій відносно останньої не робив (т.2 а.п.107-109).
Під час проведення слідчого експерименту 25 липня 2017 року, в присутності законного представника і педагога, малолітня потерпіла ОСОБА_11 розповіла про обставини вчинення кримінального правопорушення, та показала на місце, де її спіймав за руку обвинувачений ОСОБА_9 ; вказала на напрямок, в якому вона проти волі рухалася разом останнім, який в цей час утримував її за руку; місце на кладовищі, де вони разом провели ніч та місце, де її добровільно відпустив обвинувачений ОСОБА_9 . Пояснила, що будь-яких насильницьких дій, за винятком утримування за руку, обвинувачений ОСОБА_9 до неї не застосовував (т.2 а.п.110-113).
Згідно висновку експерта № 64 від 04 липня 2017 року, у малолітньої потерпілої ОСОБА_11 будь-яких тілесних ушкоджень чи слідів від них, в тому числі в області статевих органів і анального отвору не виявлено. Збереження цілісності дівочої пліви свідчить про те, що на момент огляду статевим життям не жила(т.2 а.п. 52-53).
Відповідно до звіту оцінювача № 128 від 06 липня 2017 року станом на 25 червня 2017 року залишкова вартість мобільного телефону «ERGO TALK F241» imei НОМЕР_1 , придбаного у 2017 році могла становити 424,29 грн., залишкова вартість сім-картки мобільного оператора «Vodafone-Україна» могла становити 20,83 грн., залишкова вартість чохла для телефону придбаного у 2017 році могла становити 86,67 грн. (т. 2 а.п. 86-90).
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 748 від 19 вересня 2017 року, ОСОБА_9 страждає емоційно-нестійким розладом особистості, що ускладнене психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю. В період часу відповідний інкримінованого діяння за психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_9 хронічним психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під дію ст. 20 КК України (обмежена осудність) не підпадає. У застосуванні примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9 не потребує. Під час проведення експертного дослідження при спілкуванні з лікарями психіатрами ОСОБА_9 пояснював, що працював у чоловіка з напарником, який їм не сплатив гроші. В той день він був на підпитку, відпочивав на ставку. Побачив доньку господаря. Спочатку вони забрали його доньку, … зателефонували господарю і просили віддати гроші. Потім зателефонував слідчий. Коли все зав`язалось, приїхала поліції, вони пішли на кладовище. Вранці, коли він протверезів, то привів дівчинку до села (т. 2 а.п.59-62).
Відповідно до досудової доповіді з інформацією про соціально - психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_9 , складеної Костянтинівським міськрайонним відділом з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, рівень ризику вчинення ОСОБА_9 повторного кримінального правопорушення оцінюється як дуже високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінується як дуже високий. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_9 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства (у тому числі для окремих осіб).
Отже, перелічені вище перевірені в судовому засіданні докази, не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є належними, бо стосуються обставин, що мають значення для кримінального провадження, є допустимими, бо отримані у законному порядку, та є достовірними, оскільки в певній мірі узгоджуються між собою, не мають суттєвих протиріч, з них послідовно та логічно вбачаються встановлені судом обставини події кримінальних правопорушень, при яких ОСОБА_9 :
- 25 червня 2017 року приблизно о 16 годині 15 хвилин, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4 таємно викрав мобільний телефон «ERGO Talk F 241» вартістю 424 грн. 29 коп., який належав потерпілому ОСОБА_10 з сім-картою мобільного оператора «Vodafone-Україна», що не представляє для потерпілого матеріальної цінності, на рахунку якої були грошові кошти в розмірі 60 грн., з сім-картою мобільного оператора «Київстар», що не представляє для потерпілого матеріальної цінності, на рахунку якої були грошові кошти в розмірі 40 грн.; та чохол для мобільного телефону із шкірозамінника чорного кольору на блискавці вартістю 86 грн. 67 коп., а всього на загальну суму 610 гривень 96 копійок.
- в період часу з 18 години 00 хвилин 03 липня 2017 року по 12 годину 00 хвилин 04 липня 2017 року, використовуючи свою фізичну перевагу, словесно погрожуючи фізичною розправою, тим самим подавляючи волю малолітньої ОСОБА_11 до опору, з мотиву схилення останньої до вступу в статевий зв`язок, а потім з мотиву не повідомлення потерпілою правоохоронних органів, незаконно утримував малолітню потерпілу ОСОБА_11 на території «Новосантуринівського кладовища», яке розташоване поруч з вул. Актюбінською в м. Костянтинівка Донецької області.
Тож, дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку в сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень при вище викладених обставинах беззаперечно доведена в судовому засіданні, тож кваліфікує його дії: - за ч. 2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скоєне повторно; - за ч. 2 ст. 146 КК України як незаконне позбавлення волі, вчинене щодо малолітньої.
Суд не погоджується з позицією сторони захисту про не доведеність під час судового розгляду, вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 кримінального правопорушення відносно малолітньої потерпілої ОСОБА_11 з мотиву схиляння останньої до вступу в статевий зв`язок. Оскільки в судовому засіданні під час допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_11 , і законного представника ОСОБА_16 було дійсно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 , позбавляючи волі малолітню потерпілу, вчиняв такі дії, які можна розцінити, як наміри до схиляння останньої до вступу в статевий зв`язок. Не вчинення в подальшому жодних дій сексуального характеру обвинуваченим ОСОБА_9 і відсутність у малолітньої потерпілої ОСОБА_11 тілесних пошкоджень, характерних для сексуального насилля, жодним чином не впливає на висновки суду, що доведеності вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 злочину по відношенню до малолітньої потерпілої ОСОБА_29 , з мотиву схиляння останньої до вступу в статевий зв`язок.
Тож, таку позицію обвинуваченого ОСОБА_9 і його захисника, суд розцінює, як намагання пом`якшити кримінальну відповідальність обвинуваченого за вчинення злочину по відношенню до малолітньої потерпілої ОСОБА_11 .
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості, обставини кримінальних правопорушень, їх наслідки, у вигляді душевних страждань малолітньої потерпілої ОСОБА_11 , данні про особу винного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних в тому числі і тяжких злочинів, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується негативно, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 судом не встановлено, оскільки не зважаючи на повне визнання вини обвинуваченим по епізоду таємного викрадення чужого майна у ОСОБА_10 , суд не побачив, ані з його показів, ані взагалі з його поведінки в судовому засіданні дійсного щирого розкаяння у вчиненому.
Відповідно до ст. 67 КК України обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд визнає скоєння злочинів в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим так і іншими особами.
Тож, враховуючи вищенаведені обставини, приймаючи до відома досудову доповідь з інформацією про соціально - психологічну характеристику обвинуваченого, з урахуванням особи ОСОБА_9 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних в тому числі і тяжких злочинів, тривалий час відбував покарання в місцях позбавлення волі; маючи не зняті і не погашені судимості, продовжив свою злочинну діяльність, явно не бажаючи ставати на шлях виправлення, суспільно - корисливою працею не займається, не має стійких соціальних зв`язків, характеризується за місцем мешкання негативно; що в сукупності свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпечності його особи для оточуючих; суд приходить висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч.2 ст.185, ч.2 ст. 146 КК України, визначивши остаточне покарання, відповідно до ст. 70 ч.1 КК України. Суд вважає, що саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових злочинів; і неможливим, в силу вищевикладених обставин застосувати, до нього ст. ст. 69, 75 КК України, оскільки на переконання суду виправлення обвинуваченого неможливе без реального відбуття покарання.
Крім того, відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», з урахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків і даних про особу, судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, за наявності рецидиву злочинів, тощо.
Тож, враховуючи, конкретні обставини кримінальних правопорушень, непоправні наслідки у вигляді глибоких душевних страждань малолітньої потерпілої ОСОБА_11 , дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , характер і кількість попередніх судимостей, суд, не вбачає підстав для призначення йому мінімального покарання, за сукупністю злочинів, відповідно до ч.1 ст. 70 КК України.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальних витрат по кримінальному провадженню, відповідно до ст.ст. 122-124 КПК України не має.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 146 КК України та призначити покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі,
- за ч. 2 ст. 146 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_9 остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_9 обчислювати з моменту фактичного затримання з 04 липня 2017 року.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.
чоловічі капці, чоловічу кофту чорного кольору, мобільний телефон «Samsung» IMEI НОМЕР_2 із сім картою № НОМЕР_3 , які зберігаються у камері зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області повернути ОСОБА_9 ;
- мобільний телефон «ergo» IMEI НОМЕР_1 у чорному чохлі із шкірозамінника, який зберігається у потерпілого ОСОБА_10 - залишити йому як законному володільцю;
- DVD диск із відео файлам проведення слідчих дій - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1