Справа № 509/1640/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2018 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю заявника ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна та повернення тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:
4 травня 2018 року ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області із клопотанням про скасування арешту майна та повернення тимчасово вилученого майна, в якому просив суд скасувати арешт майна та повернути йому водійське посвідчення № НОМЕР_1 та паспорт громадянина Російської Федерації, серії НОМЕР_2 на його ім`я, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.04.2018 року у справі № 522/6121/18.

Заявник ОСОБА_3 та його захисник в судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити у повному обсязі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, надіславши до суду заяву, в якій просив суд, відмовити у задоволенні безпідставного і необґрунтованого клопотання і чия неявка не перешкоджає розглядові вказаного клопотання в порядку ч. 2 ст. 174 КПК України.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вважаю клопотання таким, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.04.2018 року по справі № 522/6121/18 в рамках кримінального провадження № 0000675 від 06.04.2018 р. - накладено арешт і направлено на зберігання до камери речових доказів Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області водійське посвідчення № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , та паспорт громадянина Російської Федерації, серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 та інші речі вилучені в ході проведення обшуку (а.с. 3,4).
Також судом встановлено, що 07.04.2018 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, у великих розмірах (а.с. 11,12).

Таким чином, ОСОБА_3 є підозрюваним у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відносно якого, ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13.04.2018 р. застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням розміру застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_3 процесуальних обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 80 РПМПО у сумі 140640 грн. з покладанням на підозрюваного у випадку внесення застави у вказаному розмірі обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Також посилання ОСОБА_3 у своєму клопотанні на ч. 2 ст. 167 КПК України, що водійське посвідчення та паспорт на його ім`я не є майном підозрюваного чи обвинуваченого, не відповідає дійсності та спростовується вищевказаними доказами, так як останній підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за який Законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років з конфіскацією майна.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Оскільки вищезазначене вилучене майно у підозрюваного ОСОБА_3 , який громадянином іноземної держави - підпадає під критерії, зазначені у ст. 98 КПК України, і є речовим доказом, з метою забезпечення збереження речових доказів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, а також з метою забезпечення цивільного позову, що може бути заявлений в ході досудового слідства або судового розгляду, що передбачено п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, ухвалою слідчого судді обґрунтовано накладено арешт на зазначене вище майно.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням того, що арешт накладено обґрунтовано та у його застосуванні не відпала потреба, вважаю клопотання таким, що задоволенню не підлягає, і вказане питання в порядку ч. 4 ст. 174 КПК України може вирішити суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд і відповідно, суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного без розгляду або відмови в цивільному позові.

Керуючись ст. 174 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна та повернення тимчасово вилученого майна - відмовити у повному обсязі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1