Справа № 136/970/18
Провадження №11-кп/772/1131/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження №0000079, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань 07.03.2018 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Липовецького районного суду Вінницької області від 15.08.2018, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , освіта - середня спеціальна, неодружений, утриманців не має, працює помічником оператора в ТОВ "Барлінек Інвест",
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 ч.1 п.1, 2 ч.2 п.2 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки на протязі іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання та роботи, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
На початку лютого 2018 року ОСОБА_7 перебуваючи на території домогосподарства по АДРЕСА_1 , власником якого є його матір ОСОБА_9 , маючи умисел на незаконний посів та вирощування рослин коноплі для власних потреб без мети збуту, в порушення вимог Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого Постановою КМУ № 589 від 03.06.2009, не маючи відповідної ліцензії, посіяв у металеву ємкість рослини коноплі Cannabis, що містять психоактивну речовину тетрагідроканабіол. З метою подальшого їх вирощування, ОСОБА_7 переніс їх до своєї спальної кімнати, що розташована за вищевказаною адресою, розмістивши на підвіконнику. Надалі ОСОБА_7 здійснював догляд зазначених рослин коноплі у загальній кількості 120 рослин шляхом їх поливу у строк до 14.03.2018 року.
Такі дії ОСОБА_7 орган досудового розслідування кваліфікував за ч.2 ст. 310 КК України, тобто незаконний посів та незаконне вирощування рослин коноплі, за кваліфікуючою ознакою у кількості п`ятдесяти і більше рослин.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 ставиться питання про скасування вироку Липовецького районного суду Вінницької області від 15.08.2018 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Просить ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_7 за ч.2 ст. 310 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 2 роки та покласти на нього обов`язки, визначені п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України (періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації).
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції ухвалюючи обвинувальний вирок відносно ОСОБА_7 фактично зменшив обсяг обов`язків, покладених на останнього відповідно до п.2, ч.1 ст. 76 КК України, не вказавши на необхідність повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця навчання.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив її задовольнити в повному об`ємі.
Обвинувачений ОСОБА_7 заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Як убачається з вироку, суд правильно встановив фактичні обставини провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, які в апеляційній скарзі не заперечуються і перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.
На переконання апеляційного суду, наведені в апеляційній скарзі прокурора порушення судом закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості є непереконливими та такими, що не ґрунтуються на законі.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з положень ст. 65 КК України, а також роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 Про практику призначення судами кримінального покарання, суди повинні суворо дотримуватись вимог даної норми закону стосовно загальних засад призначення покарань, оскільки саме через останні реалізується принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Як вбачається з вироку, суд першої інстанції з урахуванням обставин вчинення злочину, особи винного, наявності обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання (щире каяття, сприяння в розкритті злочину), дійшов обґрунтованого висновку про можливість призначення покарання за ч.2 ст.310 КК України в межах санкції частини статті.
Також звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням судом враховано положення ч.1 ст.75 КК України, за приписами якої таке звільнення допускається виключно в разі, якщо суд з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання. Таке звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання в апеляційній скарзі також не оспорюється.
Стосовно доводів апеляційної скарги в частині неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність, а саме незазначення покладення на ОСОБА_7 обов`язку повідомляти органи пробації про зміну місця навчання, суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.1 ст.76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
За змістом закону, покладення на засудженого обов`язків, передбачених ч.ч.1, 2 ст.76 КК України, здійснюється судом з метою здійснення належного нагляду уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого за його поведінкою та процесом виправлення.
Таким чином місце проживання засудженого поряд з місцем роботи та місцем навчання являються тими об`єктами соціального перебування та здійснення життєдіяльності, поведінка за місцем перебування в яких дає уповноваженому органу з питань пробації здійснювати належний контроль за перевихованням засудженого.
Як вбачається з вироку, ОСОБА_7 проживає в АДРЕСА_1 , а також працює помічником оператора в ТОВ «Барлінек Інвест». Покладення обов`язку на ОСОБА_7 повідомлення органу з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи в зазначеному випадку забезпечить належний контроль за перевихованням останнього, та при цьому на думку апеляційного суду покладення додаткового обов`язку, про що вказує прокурор в апеляційній скарзі, а саме повідомлення про зміну місця навчання, за умови відсутності такого, не є виправданим та необхідним.
Порушення вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули скасування ч зміну судового рішення, під час апеляційного перегляду не встановлені, через що вирок суду слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, п.3 розділу ХІІ Прикінцевих і перехідних положень Закону України Про судоустрій і статус суддів», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Липовецького районного суду Вінницької області від 15 серпня 2018 року у кримінальному провадженні №0000079, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 07.03.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді:
Згідно з оригіналом: