Справа № 589/2107/18
Провадження № 1-кс/589/1032/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка Сумської області клопотання слідчого СВ Шосткинського ВПГУНП Національної поліції в м. Шостка ОСОБА_5 погоджене прокурором Шосткинської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000742 від 20.05.2018р. за ч.3 ст.15, ч2п.1 ст.115 КК України стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської області, українця, громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично

проживаючого: АДРЕСА_2 . раніше судимий,

про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою

ВСТАНОВИВ:

До Шосткинського міськрайонного суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Своє клопотання слідчий мотивує тим, що в провадженні Шосткинського відділу поліції (м. Шостка) ГУ Національної поліції в Сумській області, знаходиться кримінальне провадження № 0000742 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 п.1 ст. 115 КК України стосовно ОСОБА_6 .

Враховуючи обставини вчинених злочинів у яких підозрюється ОСОБА_6 , їх суспільну небезпеку, ризики передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вважають, що є достатні підстави для обрання останньому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав і вважає, що застосування більш м`яких, ніж взяття під варту, запобіжних заходів може не забезпечити його належної процесуальної поведінки, не сприятиме повному, всебічному та об`єктивному розслідуванню кримінального провадження, негативно впливатиме на потерпілих та свідків.

Підозрюваний та захисник заперечували проти обрання відносно нього запропонованого запобіжного заходу. Просять суд обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту , та дозволити підозрюваному відвідувати лікарню з метою продовження лікування.

Слідчий суддя ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши пояснення учасників судового розгляду приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню наступних підстав:

Так слідчим суддею встановлено, що 20.05.2018р. внесені дані про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000742 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 п. 1 ст. 115 КК України

20.05.2018 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

21.05.2018 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 п.1 ст. 115 КК України .

Згідно підозри 20.05.2018 близько 06:00 години ОСОБА_6 рибалив на місці впадини річки «Шостка» в річку «Десна», в районі с. Пирогівка Шосткинського району Сумської області, де також перебували та займались риболовством ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та його син ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час риболовства між ОСОБА_6 .. ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 виникла словесна сварки, в ході якої останній пошкодив гумовий човен ОСОБА_6 . Почуваючи себе ображеним, ОСОБА_6 на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, з мотивів особистої неприязні, вирішив позбавити життя останніх. З цією метою ОСОБА_6 під час конфлікту повернувся до себе додому за адресою АДРЕСА_2 . де взяв мисливську рушницю та повернувся до вказаного місця, та відразу після цього, маючи умисел на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8 умисно здійснив один постріл з рушниці, яку він приніс з собою в бік ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , внаслідок чого ОСОБА_8 отримав вогнепальне поранення та впав на землю. Однак, виконавши всі дії, які ОСОБА_6 вважав за необхідним для доведення злочину до кінця, злочин не було закінчено так як, ОСОБА_8 через деякий час був доставлений до ЦРЛ 4 м. Шостка, де йому була надана перша медична допомога.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого вогнепального поранення правої плевральної порожнини, черевної порожнини з пошкодженням печінки, загальної жовчного протоки, внутрішньочеревної кровотечі, правосторонній гемоторакс, множинні уламкові пошкодження правої верхньої кінцівки, геморрагічний шок середньої ступені тяжкості.

Будучи допитаним в якості підозрюваного ОСОБА_6 свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, не визнав та пояснив , що таким чином він захищався від нападу на нього і випадково влучив в ОСОБА_8 ..

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику а ризикам, зазначеним у поданні.

Фактичними обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вказаного злочину є:

- протоколи огляду місця події від 20.05.2018;

- допит потерпілого ОСОБА_7 ;

- протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою:

АДРЕСА_3 ;

- протоколом затримання підозрюваної особи;

Тому слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 п.1 ст. 115 КК України .

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід тримання під вартою не може бути застосований окрім, як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ст. 178 КПК України обставинами, що враховуються при обранні запобіжного заходу є:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 1 ст.5 Конвенції « Про захист прав людини в основоположних свобод» нікого не може бути позбавлено свободи крім випадків і процедури встановленої законом.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України слідчий суддя зважає на наявність ризиків, передбачених у п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу суд враховує що ОСОБА_6 раніше судимий, має хворіє на психічні розлади при травмах мозку: при помірно виражених психічних порушеннях. Не має постійного місця мешкання. Зокрема в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , разом з цим підозрюваний пояснив, що в даній квартирі проживає його колишня дружина, з якою вони стосунки не підтримують і в зазначеній квартирі він не був багато років і не знає в якому вона стані. Крім цього ОСОБА_6 пояснив, що він фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 у своєї дружини тривалий час. Разом з цим ОСОБА_9 пояснив, що одружився рік тому. Батьків та неповнолітніх дітей ОСОБА_9 не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків останнього.

В судовому засіданні доведена наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у даному кримінальному провадженні та може продовжувати скоювати інші кримінальні правопорушення.

Зокрема наявність ризику, передбаченого п.1 ч.І ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_6 маючи не зняту та не погашену в передбаченому порядку судимість знову підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за яке передбачено покарання до 15 років , не має постійного місця мешкання, міцних соціальних зв`язків, відсутнє джерело постійних доходів, що підтверджується відсутністю трудової зайнятості доводять те, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування з метою уникнути можливого покарання.

Вказаний ризик повністю узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, що була неодноразово викладена, зокрема, у справі «Томазі проти Франції», 27 серпня 1992 року. «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia). 7064/05. 1 червня 2006 року. «Лабіта проти Італії» (Labita v Italy). 26772/95. 6 квітня 2000 року, де Суд зазначив, що суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування у сукупності із іншими даними, які можуть її підтвердити або спростувати, і може бути обґрунтованою на початку розслідування:

Крім цього існує наявність ризику, передбаченого п.3 ч.І ст. 177 КПК України так як ОСОБА_6 винним себе не визнає і дає пояснення які відрізняються від пояснень свідків та потерпілого,то з метою уникнення покарання , може незаконно впливати на останніх, тим самим перешкоджати встановленню істини у справі.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів інших осіб, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Наявність ризику, передбаченого п.5 ч.І ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_6 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, так як, він раніше судимий і на шлях виправлення не став, а продовжує вчиняти кримінальні правопорушення.

ОСОБА_6 будучи особою раніше судимою, знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, а тому відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України до нього може бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім зазначеного слідчий суддя зважає на стан здоров`я підозрюваного, який пояснив, що має больовий синдром в області правої ноги, але довідки про свій стан здоров`я не надав. Крім цього його хвороба не є тяжкою і такою що унеможливлює обрання останньому вказаного запобіжного заходу. До того ж особи що перебувають під вартою не позбавлені медичної допомоги за місцем їх перебування, а тому дана обставина не є перешкодою для обрання зазначеного запобіжного заходу.

Так, відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;

Так, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991 р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Слід зазначити, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я.

За таких обставин, не обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу може викликати негативну реакцію суспільства щодо формування суспільної думки про бездіяльність та неефективність роботи правоохоронної та судової влади, відсутність забезпечення виконання завдань кримінального судочинства, що у свою чергу негативно вплине на авторитет органів влади .

За таких обставин, єдиною ефективною в даному випадку мірою запобіжного заходу є тримання під вартою, оскільки виключно така міра запобіжного заходу зможе повністю виключити ризики, передбачені сг. 177 КПК України, а саме виключити можливість переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування і суду, запобігти з його боку незаконно впливати на свідків та потерпілого, продовжувати вчиняти нові умисні кримінальні правопорушення і жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, як на стадії досудового розслідування, так і в подальшому, під час судового розгляду стосовно нього кримінального провадження.

Застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 не суперечитиме п.2 ч.З ст.132 КПК України та правовим позиціям, викладеним у рішеннях Європейського Суду з прав людини «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання вище перелічених ризиків та забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків.

Отже слідчий суддя приходить до висновку, що застосування більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 , а тому клопотання слідчого доведено і воно підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176- 178, 183, 193, - 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб тобто до 20.07.2018р. включно

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Шосткинської міжрайонної прокуратури, який здійснює процесуальне керівництво вказаним кримінальним провадженням

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її проголошення

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1