Провадження №1-кс/523/2694/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2018 р. слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Суворовського районного суду м.Одеси надійшло клопотання слідчого про накладення арешту на майно, у зв`язку із тим, що воно має значення речового доказу по кримінальному правопорушенню, передбаченому ч.2 ст.259 КК України.
Так, згідно клопотання слідчого встановлено, що 20.08.2018р., приблизно о 20:20год., невідома особа, керуючись хуліганськими мотивами, з метою поширення неправдивих відомостей, які утворюють обстановку загального страху і невпевненості та паніки в суспільстві, достовірно знаючи, що поширена ним інформація є неправдивою, розуміючи, що таке повідомлення викличе обстановку страху у населення, порушуючи громадську безпеку, повідомила на спеціальну лінію оператора «102» ГУНП в Одеській області про начебто замінування адміністративної будівлі Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області, розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Академіка Заболотного, 18-А, знаходиться бомба та зараз цей будинок вибухне, достовірно знаючи про те, що, дане повідомлення є хибним і не відповідає дійсності.

За даним фактом відкрито кримінальне провадження №0004008 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України.
В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що дане кримінальне провадження вчинив ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час обшуку ОСОБА_5 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Huawei» із двома сім-картками мобільного оператора НОМЕР_1 та мобільного оператора НОМЕР_2 .
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, який підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити в повному обсязі, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого за наступних підстав.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінального-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Згідно частини 2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 Кодексу.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170-173 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон марки «Huawei» та дві сім-карти мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , вилучені у ОСОБА_5 .

Виконання ухвали доручити слідчому СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 .
Роз`яснити, що ухвала про арешт майна може бути скасована за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1