Постанова
Іменем України
12 липня 2018 р.
м. Київ
Справа № 686/14064/16-к
Провадження № 51-636км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянув в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні №00000055 по обвинуваченню
ОСОБА_8 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Хмельницькому, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК;
ОСОБА_9 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Олешин Хмельницького району Хмельницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК;
ОСОБА_10 , громадянина Вірменії, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Єревані, проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК.
Рух справи, зміст судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 травня 2017 року ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнано винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК, та призначено покарання: ОСОБА_8 у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці; ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у виді позбавлення волі на строк 3 роки кожному. Цим же вироком вирішено питання про речові докази.
Як встановлено судом першої інстанції, наприкінці листопада 2014 року ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , з метою заволодіння грошовими коштами, шляхом вимагання, зустрілись з ОСОБА_12 у дворі буд. № 90 на вул. Вайсера у м. Хмельницькому та, погрожуючи останньому насильством, висунули вимогу передати їм грошові кошти в сумі 20 000 грн. З метою реалізації своїх намірів ОСОБА_8 наніс один удар долонею правої руки по обличчю ОСОБА_12 .
В період з кінця листопада до середини грудня 2014 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 неодноразово погрожували фізичною розправою ОСОБА_12 та вимагали пришвидшити передачу коштів.
В середині грудня 2014 року близько 1 год. 15 хв. ОСОБА_12 під погрозою фізичної розправи зі сторони ОСОБА_9 , що діяв за попередньою змовою з ОСОБА_8 , зустрівся з останніми біля магазину на вул. Івана Франка в м. Хмельницькому, де ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в автомобілі марки «Volkswagen Golf» повторно вимагали у потерпілого гроші. Почувши відмову, ОСОБА_8 наніс кілька ударів кулаком правої руки по різних частинах тіла ОСОБА_12 . Вийшовши з автомобіля, ОСОБА_9 наніс потерпілому удар кулаком в грудну клітину та предметом, що був схожий на пістолет, погрожував розправою у разі відмови передати 20 000 грн.

В кінці грудня 2015 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 випадково зустрілись з ОСОБА_12 на перехресті просп. Миру та вул. Свободи у м. Хмельницькому, де ОСОБА_10 погодився прийняти участь у вимаганні грошей в сумі 20 000 грн. від потерпілого, шляхом здійснення психічного тиску на останнього.
18 квітня 2016 року ОСОБА_10 та ОСОБА_13 неподалік буд. АДРЕСА_4 під психічним тиском вимагали у ОСОБА_12 за будь-яких обставин передати ОСОБА_8 гроші. Тоді ж, побоюючись за своє здоров`я, ОСОБА_12 передав ОСОБА_10 та ОСОБА_13 грошові кошти у сумі 1 000 грн., які були при ньому.
19 квітня 2016 року близько 21 год. неподалік ТЦ «Офіс-Центр», що на вул. Подільській, 93, у м. Хмельницькому, потерпілий передав ОСОБА_10 та ОСОБА_13 ще 5000 грн.
В результаті злочинних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 шляхом застосування до потерпілого погрози насильства, заволоділи належними ОСОБА_12 грошовими коштами в сумі 6000 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2017 року зазначений вирок місцевого суду змінено. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 звільнено від відбування призначеного їм покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладено на кожного з них обов`язки, передбачені ст. 76 КК.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, вказуючи на незаконність ухвали суду апеляційної інстанції через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особам засуджених внаслідок м`якості, просить ухвалу апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом не дотримані вимоги ст. 75 КК, що вирішуючи питання про звільнення засуджених від відбування покарання, апеляційний суд послався на обставини (молодий вік засуджених, те, що вони вперше притягуються до кримінальної відповідальності, їх позитивні характеристики, наявність на утриманні ОСОБА_8 малолітньої дитини, відшкодування ОСОБА_9 та ОСОБА_10 збитків потерпілому, позиція потерпілого), які вже були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання. Зазначається, що апеляційним судом залишено поза увагою ступіть тяжкості вчиненого злочину, те, що свою вину у вчиненому ОСОБА_10 та ОСОБА_9 визнали частково, а ОСОБА_8 взагалі не визнав.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор, яка взяла участь у судовому засіданні, підтримала касаційну скаргу просила ухвалу апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
У судовому засіданні захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заперечували проти задоволення касаційної скарги прокурора.
Крім того у запереченнях на касаційну скаргу прокурора засуджений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_7 зазначали про безпідставність доводів касаційної скарги прокурора.
Інші учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про особисту участь у касаційному розгляді, заперечень або повідомлень про поважність причин їх неприбуття до Суду від них не надходило.
Мотиви Суду
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Доводи касаційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 75 КК, та невідповідності призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення внаслідок м`якості, є безпідставними.
Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , захисників обвинувачени у межах, встановлених ст. 404 КПК, та у порядку, визначеному ст. 405 КПК, дійшов висновку щодо можливості застосування до обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 положень ст. 75 КК.
Відповідно до вимог ст. 75 КК, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Обґрунтовуючи своє рішення апеляційний суд в ухвалі зазначив, що судом першої інстанції не було враховано даних про особи обвинувачених та обставини, що помя`кшують відповідальність.
Зокрема: ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 злочин вчинили вперше, раніше не судимі, характеризуються позитивно.
При цьому, ОСОБА_10 щиро розкаявся, повністю визнав вину у вчиненому, добровільно відшкодував завдану потерпілому шкоду; ОСОБА_9 має на утриманні малолітню дитину, добровільно відшкодував завдану потерпілому збитки; ОСОБА_8 має на утриманні малолітню дитину.
Крім наведених обставин потерпілий ОСОБА_12 просив обвинувачених суворо не карати, цивільний позов до жодного з обвинувачених не заявляв.
З огляду на наведене, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість звільнення обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням на підставі положень ст. 75 КК.
Висновки апеляційного суду є належним чином мотивовані. Вважати ці висновки необґрунтованими чи сумнівними підстав немає.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зокрема ст. 419 КПК.
Виходячи з зазначеного та керуючись статтями 433, 434, 436-438, 441, 442 КПК, Верховний Суд вважає, що доводи касаційної скарги прокурора не є слушними, а тому задоволенню не підлягають.
З цих підставСуд постановив:
Касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 без зміни.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3