УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 201/6414/18 (провадження № 1-кп/201/576/2018), відомості про яке 06.06.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001364, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, раніше судимого: 06 травня 1999 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 142 КК України до покарання у виді шести років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 28 лютого 2003 року за постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2003 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання один рік десять місяців 4 дні; 03 жовтня 2006 року вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі, звільненого 29 грудня 2008 року за постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2008 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання сім місяців 19 днів; 03 серпня 2010 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 09 вересня 2013 року за ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2013 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання один рік шість місяців 22дня; 30 травня 2014 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі, звільненого 28 квітня 2017 року по відбуттю строку покарання, не працюючого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акта, обвинувачений ОСОБА_4 05 червня 2018 року близько 11.00 години, знаходячись біля будинку № 1, розташованого за адресою: м. Дніпро, ж/м Сокіл, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_5 , завдав один удар обома руками в область живота потерпілої, чим завдав останній фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 126 КК України, як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 заявила клопотання про відмову від обвинувачення у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 126 КК України стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 та просила закрити кримінальне провадження щодо останнього.

Обвинувачений ОСОБА_4 , визнавши свою вину в пред`явленому йому обвинувачені, не заперечував про закриття кримінального провадження відносно нього.

Прокурор висловив думку про наявність підстав для закриття кримінального провадження, оскільки чинним кримінальним процесуальним законом передбачено, що під час судового провадження суд повинен постановити ухвалу про закриття кримінального провадження, в разі відмови потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, до якого відноситься кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України.

Вислухавши думки учасників судового провадження, при розгляді питання про закриття кримінального провадження суд виходить з наступного.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126 КК України, відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

З положень абз. 2 ч. 7 ст. 284 КПК України вбачається, що якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 10 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

За таких обставин суд вважає, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 314, 369-372, 477 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, закрити у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня проголошення ухвали суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1