Справа № 473/2/18
Номер провадження1-кп/473/92/2018
ВИРОК
іменем України
"04" травня 2018 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасники процесу:

прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 ,

потерпілий ОСОБА_8 ,

його представник адвокат ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0002441 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Щербані Вознесенського району Миколаївської області, українця, громадянина України, із базовою вищою освітою, не працює, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, раніше не судимий, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

08.12.2017 року близько 21 год. в с.Щербані Вознесенського району Миколаївської області біля кафе «Каскад», яке розташоване по вул.Центральній в ході раптово виниклої сварки, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 умисно почав наносити удари в область голови та обличчя ОСОБА_8 . В результаті протиправних дій ОСОБА_6 . ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: струсу головного мозку з контузією барабанної перетинки правого вуха, рану в ділянці верхньої губи справа, перелом коронок 1, 2 зуба на верхній щелепі справа, крововиливи та садно в ділянці обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Позиція обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_10 вину за пред`явленим обвинуваченням визнав, вказавши, що з боку потерпілого мала місце провокація, частково визнав позов потерпілого (матеріальну шкоду визнав повністю, моральну шкоду не визнав взагалі). Пояснив, що дату та час він не пам`ятає, він був у барі «Каскад». На вулиці бились хлопці, серед яких був і потерпілий. Він намагався їх розняти. Після чого повернувся до бару, а ОСОБА_11 почав кричати та вимагати, щоб він вийшов на вулицю, почав лаятись та чіпати його машину. Він вийшов, вони трохи побились і він пішов до туалету, а потерпілий накинувся на нього ззаду, вчепився йому в шию, вони побились і розійшлися.

Визнає, що бив потерпілого, але була провокація з боку ОСОБА_12 , оскільки той пошкодив його машину, була вм`ятина. Потерпілого бив руками, в тому числі й по обличчю, коли той стояв. Відразу після того, що сталося, тілесних ушкоджень та крові у потерпілого не бачив. Потерпілий пішов до бару, а тілесні ушкодження він побачив у ОСОБА_13 вже наступного дня.

Обвинувачений пояснив, що у нього теж були садна, куртка була порвана. Вказав, що хотів помиритись з потерпілим і вони майже домовились, але ОСОБА_12 звернувся до поліції, обвинуваченого допитували, ніяких документів йому не надавали. При цьому співробітники поліції, який було четверо і з ними був потерпілий, посвідчення йому не показували, протокол допиту він підписував, це було близько 18 год.

Обвинувачений пояснив, що після бійки в той день він поїхав додому, потерпілий пішов начебто в бар, тілесних ушкоджень на ньому він не бачив. Він не скаржився на погане самопочуття, на другий день бачив ОСОБА_12 в барі, той йому показував ушкодження, був скол на зубі і на обличчі були синці, один під оком, він казав, що це зробив ОСОБА_14 .

Обвинувачений вказав, що вибачився перед потерпілим і ОСОБА_12 претензій не пред`являв. Зійшлись на тому, що він мав оплачувати його лікування і вони помирились, проте пізніше потерпілий звернувся до поліції.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Потерпілий ОСОБА_15 пояснив, що 08.12.17 р. ввечері, десь об 11 годині вечора, він знаходився в барі, відпочивав та вийшов на вулицю, де була бійка. Обвинувачений його покликав, вони почали битись, їх розборонили. ОСОБА_14 кинув йому пляшку в голову, завалив його, він впав, а ОСОБА_14 вдарив його ногою по голові. Його підняли, він був ввесь в крові. Заперечував, що чіпав автомобіль обвинуваченого. Вказав, що отримав струс мозку, на вухо не чув, ніс був синій, були вибиті зуби. Не заперечував, що теж бив обвинуваченого. Ушкодження йому спричинили 08.12.2017 року, а до лікарні він звернувся через 5 днів 13.12.2017 року. У нього на обличчі були синці довкола носа, були вибиті два нижні зуба і розколотий верхній, не чув на одне вухо. Обвинувачений на другий день казав, що не пам`ятає, що було. Вони домовились, що обвинувачений дасть гроші, але потім той відмовився, тому через кілька він днів звернувся до лікаря. Обвинувачений почав бійку, але він ОСОБА_14 теж наносив удари.

В березні були спроби примирення, обвинувачений запропонував йому 5 тис. грн., але він не погодився. Його возив батько до лікарні на автомобілі, що теж потягло додаткові витрати на пальне. Заявив моральну шкоду в сумі 30 тис. грн., але бажає зменшити суму до 10 тис. грн. Як вказав потерпілий, він працював не офіційно. З отриманням тілесних ушкоджень порушився його нормальний спосіб життя. До лікарні він звернувся 13 грудня 2017 р., в цей проміжок часу йому більше тілесні ушкодження ніхто не наносив. Коли звернувся до лікарні, то на наступний день звернувся до експерта сам, той оглянув його та направив до лікарів. В поліцію звернувся до того, як поїхав до лікарні, так як побачив, що питання не вирішується добровільно.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що її син прийшов додому вночі о 23-30 год. та пішов в кімнату. Наступного дня вона побачила, що він не виходить із кімнати, син був побитий, у нього крутилась голова, були синці під очима, вибиті зуби, тому вони звернулись до поліції. Син казав, що його побив ОСОБА_14 , вдарив пляшкою по голові, той впав і ОСОБА_14 вдарив двічі ногами. У сина боліла голова, його нудило, тому звернувся до лікарні. На другий день не звертався, думали, що пройде. ОСОБА_14 підходив, просив вибачення, казав, що грошей в нього немає. Сина лікувала вона за власні кошти, в цей час він не працював, але влітку працював, робив ремонти.

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що того дня, коли відбулася подія, - в барі було застілля. У свідка був конфлікт із іншою особою і на вулиці він побачив, що ОСОБА_18 і ОСОБА_19 теж билися на вулиці. Це було в грудні 2017 року 7-8 числа. Бійку між потерпілим та обвинуваченим він бачив не до кінця, хто її розпочав не знає. Хлопці розбиралися на вулиці, а пізніше зайшли до бару, проте сиділи окремо. Наступного дня бачив обох ОСОБА_11 був побитий, мав синець під оком і зуб був надщерблений, казав, що ці ушкодження спричинив йому ОСОБА_14 . Під час бійки обоє наносили удари один одному. У ОСОБА_20 він тілесних ушкоджень не бачив.

Свідок ОСОБА_21 пояснила, що працює барменом в барі «Каскад». Крізь скляні двері кафе вона бачила, що почалася бійка, ОСОБА_13 відтягнули і це його збісило. Він почав кричати, чіпати машину ОСОБА_14 , на що той зробив йому зауваження. Той не заспокоювався. ОСОБА_20 вдарив його один раз і почалася бійка. Це було в грудні 2017 року. Наступного дня в барі вона бачила обох. Відразу у ОСОБА_13 в день бійки була пошкоджена лише губа, а наступного дня вона бачила в нього синець під оком. У ОСОБА_14 вона ушкоджень не бачила. Чи був у ОСОБА_13 струс мозку не знає, проте наступного дня він був у барі і вживав спиртне. Свідомість під час бійки ОСОБА_18 не втрачав.

На підставі наданих стороною обвинувачення документів було встановлено, що згідно рапорту помічника чергового Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області від 13.12.2017 року (а.к.п.64) останній повідомив, що 13.12.2017 року о 12:18 годині надійшло повідомлення із служби 102 про те, що 08.12.2017 року о 20:10 годині в с.Щербані біля бару «Каскад» ОСОБА_22 побив ОСОБА_8 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження: забій м`яких тканин голови, крововиливи повік та правої вушної раковини.

Згідно із протоколом усної заяви від 13.12.2017 року (а.к.п.65) ОСОБА_8 просив притягнути до відповідальності ОСОБА_6 , який 08.12.2017 року близько 21 год. в с.Щербані біля магазину «Каскад» спричинив йому тілесні ушкодження.

На підставі постанови про призначення експертизи від 14.12.2017 року (а.к.п.66) було проведено судово-медичну експертизу, згідно із висновком якої №658 від 21.12.2017 року (а.к.п.67-69) виявлено у ОСОБА_8 струс головного мозку з контузією барабанної перетинки правого вуха, раною в ділянці верхньої губи справа, переломом коронок 1, 2 зуба на верхній щелепі справа, крововиливами та садном в ділянці обличчя. Тілесні ушкодження виникли від дії тупого (тупих), предмета (предметів) як з обмеженою так і необмеженою контактуючою поверхнею. Не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень в час, вказаний постраждалим 08.12.2017 року близько 21:00 год. Згідно наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року пункт 2.3.3. тілесні ушкодження відносяться до легких, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Згідно постанови про перекваліфікацію кримінального правопорушення від 27.12.2017 року (а.к.п.70) було перекваліфіковано дії ОСОБА_6 з ч.1 ст.125 КК України на ч.2 ст.125 КК України.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_6 .

Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені докази в їх сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю та кваліфікує його дії за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесні ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_10 покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 відповідно до ст.66 КК України встановлено не було. Зазначення стороною обвинувачення та стороною захисту про те, що такою обставиною слід вважати щире каяття не відповідає встановленим судом обставинам та не знайшло свого підтвердження, оскільки щире каяття має бути засноване на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини та характеризується щирим осудом цієї поведінки, висловленні жалю з приводу вчиненого, вибаченні перед потерпілими та прийнятті заходів по відшкодуванню шкоди (п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року). Таких заходів з відшкодування шкоди здійснено обвинуваченим не було. Так, шкода потерпілому відшкодована не була, відсутні й спроби часткового відшкодування понесених потерпілим витрат як на стадії досудового слідства, так і судового розгляду.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, - теж встановлено не було.

Мотиви призначення покарання, мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_10 який раніше не судимий (а.к.п.76), згідно довідки Щербанівської сільської ради від 15.12.2017 року (а.к.п.72) ОСОБА_6 проживає разом із батьком, матір`ю та сестрою, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.к.п.74, 75), згідно з характеристикою сільського голови Щербанівської сільської ради (а.к.п.73) ОСОБА_6 зарекомендував себе з позитивної сторони, згідно досудової доповіді органу пробації (а.к.п.47-48) - виправлення ОСОБА_10 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високу небезпеку для суспільства; відсутність обтяжуючих обставин, а також те, що злочин, який вчинив ОСОБА_10 в силу ст.12 КК України належить до злочинів невеликої тяжкості, проте вчинений ним вперше, суд, вважає, що його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе у разі призначення покарання у межах санкції ч.2 ст.125 КК України у вигляді штрафу.

Вирішуючи пред`явлений потерпілим ОСОБА_8 та уточнений ним цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 3579,13 грн. матеріальної та 30000 грн. моральної шкоди (а.к.п.52), суд враховує положення ч.2 ст.127 КПК України, яка передбачає, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Позов потерпілого про стягнення 3579,13 грн. матеріальної шкоди обвинувачений визнав повністю, тому суд враховує положення ч.4 ст.206 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, та вважає, що на користь потерпілого слід стягнути шкоду, розмір якої визнано обвинуваченим, а саме - матеріальну шкоду у розмірі 3579,13 грн. грн., яка також підтверджена документально.

Так, на підставі відповіді КУ «Вознесенська ЦРЛ» №148/01-12 від 19.01.2018 року (а.к.п.42) на запит адвоката ОСОБА_9 встановлено, що ОСОБА_8 звертався до невролога поліклінічного відділення 13.12.2017 року з діагнозом струс головного мозку, забій м`яких тканин голови. Садна. Було призначено лікування в амбулаторних умовах. Також ця відповідь містить назву препаратів, призначених для лікування ОСОБА_8 .

Фактично понесені потерпілим ОСОБА_8 витрати на лікування підтверджено оригіналами платіжних чеків (а.к.п.77-82) та фіскальними чеками стоматологічного кабінету ОСОБА_23 від 09.02.2018 р., 20.02.2018 р., 21.02.2018 р. (а.к.п.53-55).

Щодо стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_6 , то суд вважає, що слід задовольнити вимоги в межах, вказаних потерпілим ОСОБА_24 та стягнути з обвинуваченого 10000 грн. моральної шкоди, оскільки за змістом ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

З огляду на надані потерпілим показання та досліджені докази, суд вважає, що він має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що йому в результаті протиправних дій обвинуваченого було заподіяно моральну шкоду, яка полягала у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також з огляду на ті негативні емоції, які він переніс як під час вчинення протиправних дій обвинуваченим відносно нього, так і під час наступного лікування.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.373-374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 3579,13 грн. матеріальної та 30000 грн. моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 3579,13 гривень (три тисячі п`ятсот сімдесят дев`ять гривень тринадцять копійок) матеріальної шкоди та 10000 гривень (десять тисяч гривень) моральної шкоди.

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: підпис: ОСОБА_1

Згідно оригіналу:суддя: