Справа № 359/2602/18
Провадження №1-в/359/234/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника БВК-119 ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відео конференції з Бориспільською БВК-119, клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , від відбування покарання,

в с т а н о в и в:

На початку квітня 2018 ОСОБА_6 звернулась до Бориспільського міськрайонного суду з клопотанням, про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , який являється їй сином.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав подане клопотання у повному обсязі, зазначив, що своєю поведінкою довів виправлення та є таким засудженим до якого можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. У зв`язку з вищенаведеним просив клопотання задовольнити.

Представник Бориспільської виправної колонії №119 в судовому засіданні покладався на думку суду під час розгляду даного клопотання.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечувала, оскільки засуджений ОСОБА_4 не став на шлях виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення, працевлаштований лише не тривалий час, заохочення мав лише за останній період відбуття покарання, раніше мав негативну поведінку за які ніс стягнення,що вказує на те що, дані зміни в його поведінки не є послідовними, а тому відсутні підстави, передбачені ст.81 КК України.

Ознайомившись із позицією учасників провадження, матеріалами клопотання та особовою справою засудженого, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання з наступних підстав.

Згідно ст. 1 Кримінально-виконавчого кодексу України кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Пункт 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Для застосування звільнення, згідно п.2 ч. 3 ст. 81 КК України необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Крім того, під час вирішення питання про умовно-дострокове звільнення, суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про відшкодування матеріальних збитків.

Сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Ця поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

На думку суду процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 був засуджений 11.02.2011 вироком Ірпінського міськрайонного суду Київської області за ст. 187 ч. 4, ст. 121 ч. 2, ст. 70 КК України на 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 24.01.2016 Бориспільським міськрайонним судом Київської області застосовано Закон України від 22.02.2016 № 838-VIII, та зараховано засудженому в строк відбування покарання період із 25.03.2009 по 22.02.2012..

Відповідно до вимог ст.12 КК України вчиненні засудженим ОСОБА_7 злочини є тяжкими.

Початок строку відбуття покарання засудженого ОСОБА_4 починається 25.03.2009, а закінчення 27.04.2019.

З матеріалів особової справи слідує, що засуджений ОСОБА_4 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 03.04.2009.

Під час знаходження в Житомирській установі виконання покарань № 8 характеризувався посередньо, порушень вимог режиму утримання не допускав, до праці не залучався. Стягнень та заохочень не мав.

Під час знаходження в Київському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, порушень вимог режиму утримання не допускав. Стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався.

04.03.2012 прибув до Бориспільської виправної колонії (№ 119), для подальшого відбування покарання, характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався.

04.06.2012 був відправлений етапом до Київського слідчого ізолятора для участі в судових засіданнях. За час перебування характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався.

14.08.2012 прибув з Київського СІЗО до Бориспільської виправної колонії (№ 119), де і на даний час знаходиться. За період відбування покарання характеризувався негативно, за допущені порушення вимог режиму відбування покарання отримав 7 стягнень, 1 з яких не зняте та не погашене у встановленому законом порядку, заохочень не мав. Був працевлаштований на виробничій зоні установи в енергомеханічній дільниці.

30.09.2015 засуджений ОСОБА_4 розглядався на комісії щодо застосування до нього ст. 101 КВК України, а саме переведення його з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації, але за рішенням комісії установи засудженому було відмовлено у застосуванні цієї пільги, оскільки засуджений мав 7 стягнень, 1 з яких не зняте та не погашене у встановленому законом порядку, заохочень не мав.

В подальшому засуджений змінив свою поведінку в кращу сторону та характеризувався посередньо, за сумлінну поведінку та ставлення до праці отримав 1 заохочення правами начальника установи.

28.07.2016 засуджений був розглянутий на комісії щодо застосування до нього ст. 82 КК України, а саме заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, але за рішенням комісії установи засудженому було відмовлено у застосуванні цієї пільги, оскільки засуджений мав недостатній ступінь виправлення, а також розглядався на комісії щодо застосування до нього ст. 81 КК України, а саме умовно дострокове та за рішенням комісії установи засудженому було відмовлено у застосуванні цієї пільги, оскільки засуджений мав недостатній ступінь виправлення

Так згідно з характеристикою від 14.08.2018 засуджений ОСОБА_4 на даний час характеризується з позитивного боку. Працевлаштований на виробництві установи, відношення до праці сумлінне. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці. За сумлінну працю та зразкову поведінку має 10 заохочень, мав стягнення, які погашені у встановленому законом порядку.

Намагається дотримуватися правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Вимоги адміністрації встановленні законодавством виконує. За характером спокійний та врівноважений. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Вину у скоєному злочині визнав повністю. Приймає участь у житті самодіяльності та фізичного розвитку колонії згідно вимог ст. 123 КВК України однак участь у роботі самодіяльних організацій. Дотримується правил особистої гігієни, зауважень з цього приводу до нього не було. Виконує роботи по самообслуговуванню, рівень необхідних навичок достатній.

Проте адміністрація БВК-119 не ініціювала питання щодо умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 за вказаних обставин, що вказує на відсутність таких підстав.

Даючи аналіз вищевикладеному, суд приходить до переконання, що дійсно засуджений ОСОБА_4 не довів своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, що став на шлях виправлення.

Тому суд вважає за доцільне у задоволенні клопотання ОСОБА_6 відмовити.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України та керуючись ст.ст. 536-539 КПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , від відбування покарання - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1