УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 від 25.06.2018 р., про відмову у визнанні потерпілим та вчинення процесуальних дій в рамках кримінального провадження № 0009134, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 липня 2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,
в с т а н о в и в:
18.07.2018 року на розгляд слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 від 25.06.2018 р., про відмову у визнанні потерпілим та вчинення процесуальних дій в рамках кримінального провадження № 0009134, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 липня 2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, в якій скаржник просив суд визнати протиправними дії прокурора щодо ненадання відповіді на клопотання за вих. №У-1544 від 26.03.18 р. в визначений КПК України строк, скасувати постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання вих. №У-1544 від 26.03.18 р., повністю задовольнити вказане клопотання.

Як на підставу звернення зі скаргою, ОСОБА_3 послався на ч. 1 ст. 303 КПК України та обґрунтовував її тим, що в провадженні Шевченківського УП ГУНП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження №009134. 26.03.2018 за вх. №У-1544 скаржником було подано клопотання про визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні та вчинення процесуальних дій. Постановою прокурора Київської місцевої прокуратури №10 у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено. Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 травня 2018 року вказану постанову було скасовано. Постановою прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 від 25.06.2018 у задоволенні клопотання вх. №У-1544 від 26.03.2018 було відмовлено повторно. Скаржник зазначає, що вказана постанова містить ті самі порушення, що стали підставою для скасування попередньої постанови прокурора, а тому вона також підлягає скасуванню.

У судове засідання скаржник ОСОБА_3 не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд скарги у його відсутність та письмові пояснення до скарги.

Прокурор ОСОБА_4 у судове засідання також не з`явилась. Надіслала на адресу суду письмові заперечення, зі змісту яких вбачається що предметом кримінального провадження №009134 є можливі неправомірні дії саме ОСОБА_3 , про що нею було зазначено у постанові від 25.06.2018, а тому проти задоволення скарги вона заперечує.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників процесу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні було встановлено, що у провадженні СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0009134, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 липня 2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Вказане кримінальне провадження розпочате за зверненням ОСОБА_5 , в якому остання скаржиться на неправомірні, на її думку, дії засновників ТОВ «МСА» ОСОБА_3 та ОСОБА_6 . Також заявником зазначено, що ОСОБА_3 з використанням документів, які, на думку заявника, є підробленими, намагається в порядку цивільного судочинства стягнути з неї заборгованість.

27 березня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві з заявою про визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні та вчинення інших процесуальних дій.

Постановою прокурора Київської місцевої прокуратури №10 у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 травня 2018 року вказану постанову було скасовано.

Постановою прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 від 25.06.2018 у задоволенні клопотання вх. №У-1544 від 26.03.2018 було відмовлено повторно.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу подано належною особою та у строки, передбачені КПК України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Отже потерпіла особа фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Так, в оскаржуваній постанові прокурор вказує, що кримінальне провадження, у якому ОСОБА_3 просить визнати його потерпілим, розпочато за зверненням ОСОБА_5 , в якому остання скаржиться на неправомірні, на її думку, дії засновників ТОВ «МСА» ОСОБА_3 та ОСОБА_6 . Також заявником зазначено, що ОСОБА_3 з використанням документів, які, на думку заявника, є підробленими, намагається в порядку цивільного судочинства стягнути з неї заборгованістья.

Сторона обвинувачення вказує, що на даний час досудовим розслідуванням перевіряється причетність ОСОБА_3 до кримінального правопорушення.

У заяві ОСОБА_3 не зазначено, яка саме шкода була йому завдана в рамках саме кримінального провадження № 0009134, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 липня 2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. Разом з цим, у кримінальному провадженні має бути наявним такий складовий елемент умови визнання особи потерпілою, як причинний зв`язок між негативними обставинами та кримінальним правопорушенням.

У будь-якому разі, наявність причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням та негативними наслідками (шкодою) автоматично не випливає, навіть у випадку наявності факту кримінального правопорушення та негативних наслідків. Причинний зв`язок між ними потребує окремого самостійного встановлення.

Слід зазначити, що в основі набуття фізичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактичної і формальної. При цьому під фактичною умовою слід розуміти завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди, проте прокурором таких умов не встановлено, та як наслідок відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим.

При дослідженні оскаржуваного рішення, слідчим суддею встановлено, що при його складанні слідчим було дотримано вимоги положень ч.2. ст. 9, ч.5 ст.55; ч.5 ст.110 КПК України, тобто з урахуванням принципу законності кримінального провадження, вказано зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови та мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, що свідчить про її вмотивованість та обґрунтованість.

Слідчий суддя дослідивши надані матеріали, оскаржуване рішення встановив, що заявником не надано та у матеріалах скарги не містяться доказів завдання шкоди внаслідок саме кримінального правопорушення, що є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0009134, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 липня 2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що в силу принципу змагальності сторін, скаржником не надано належних та допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які б давали підстави слідчому судді прийти до висновку, що вимоги скарги базуються на об`єктивних фактах і правових підставах, які б слугували для скасування постанови слідчого, а відтак в задоволенні скарги слід відмовити, з залишенням оскаржуваної постанови в силі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 40, 55, 93, 110, 303, 306, 307, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 від 25.06.2018 р., про відмову у визнанні потерпілим та вчинення процесуальних дій в рамках кримінального провадження № 0009134, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 липня 2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1