Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

24 липня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 18 травня 2018 року.

з участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
представника відділу пробації ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого інспектора Рівненського міськрайонного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_8 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання.

В поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі ОСОБА_4 не погоджуючись з даним рішенням, зазначає, що за час відбування іспитового строку, в період з 20 лютого 2017 року по 16 квітня 2018 року постійно з`являвся для реєстрації до Рівненського МРВ з питань пробації та жодного разу не порушував режим реєстрації. Звертає увагу суду, що 17 жовтня 2017 року та 19 березня 2018 року він не з`явився на реєстрацію з поважних причин. Крім того, зазначає, що в матеріалах особової справи є достатня кількість письмових документів, які характеризують його з позитивної сторони. Зазначає, що відповідно до рішення Обарівської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 24 травня 2018 року вказана сільська рад готова взяти його на поруки. Просить ухвалу суду скасувати та відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи ОСОБА_4 та його захисника на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 166 КВК України, письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Відтак, для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, і лише після застосування до нього письмово попередження.

Із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 був засуджений 20 грудня 2016 року вироком Рівненського районного суду Рівненської області за ч.3 ст. 186 КК України і йому було призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.75 КК України від призначеного покарання був звільнений з випробуванням із іспитовим строком у 2 роки. На нього було покладено обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Як вбачається із клопотання, ОСОБА_4 неодноразово викликався до Рівненського МРВ з питань пробації, проте за викликами не з`являвся і причини неявки не повідомив. Вчиняв адміністративні правопорушення, за які притягувався до адміністративної відповідальності та на нього були накладені адміністративні стягнення.

Разом з тим, суд першої інстанції не перевірив належним чином поважність або неповажність причин неявки засудженого до Рівненського МРВ з питань пробації.
Відповідно до листка реєстрації за час іспитового строку з 20.02.2017 року по час звернення із клопотанням до суду 17.04.2018 року засуджений ОСОБА_4 з`являвся для реєстрації 20.02.17р., 20.03.17р., 18.04.17р., 15.05.17р., 19.06.17р., 17.07.17р., 21.08.17р., 18.09.17р., 17.10.17р., 10.11.17р., 18.12.17р., 15.01.18р., 19.02.18р., 19.03.18р., 16.04.18 р. Не з`явився 17.10.2017р. про що було оголошено попередження та 19.03.2018 року (а/особової справи 22).
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_4 вказав, що він не мав злісного наміру не виконувати обов`язки, щодо з`явлення до Рівненського МРВ з питань пробації для реєстрації. 16.10.2017 р. не з`явився, оскільки був вихідний день у інспектора. 18.10.2017 р. прибув для реєстрації і йому інспектор повідомила, що він мав з`явитися 17.10.2017р. і що це є порушення. Того ж дня у нього відібрали пояснення та було оголошено попередження. 19.03.2018 року він дійсно не прибув на реєстрацію, по причині знаходження його в Рівненському районному відділі поліції. Крім того, вказав, що про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.178 та ч.1 ст.175-1 КУпАП йому стало відомо 16.04.2018 року від інспектора Рівненського МРВ з питань пробації. Зазначив, що вказаних адміністративних правопорушень не вчиняв.

Із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.22). Відповідно до рішення Обарівської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 24 травня 2018 року вказана сільська рад готова взяти засудженого на поруки (а.с.23).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції передчасно прийшов до висновку про наявність фактів, які свідчать про небажання ОСОБА_4 стати на шлях виправлення, що вказує на відсутність достатніх і переконливих підстав для скасування звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 18 травня 2018 року щодо ОСОБА_4 скасувати.

В задоволенні клопотання Рівненського міськрайонного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та відправлення ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання відмовити.

Касаційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2