АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/3211/2018 Слідчий суддя у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 303 КПК України Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі представника

особи, яка подала скаргу ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 березня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 березня 2018 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність детективів НАБУ, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000722 від 16 квітня 2015 року.
Судове рішення мотивоване тим, що ОСОБА_7 у судове засідання повторно не з`явилася, не повідомивши про поважні причини неприбуття, що свідчить про фактичне не підтримання поданої скарги і не доведення вказаних у ній обставин, а тому відсутні підстави для розгляду скарги по суті, отже у задоволенні скарги слід відмовити з формальних підстав, що не позбавляє можливості заявника повторного звернення до суду в порядку, передбаченому КПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 березня 2018 року та постановити нову ухвалу про повне задоволення вимог її скарги, поданої до суду першої інстанції.

Апелянт вважає, що рішення постановлено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, зокрема, ч. 3 ст. 306, ст. 370 КПК України. Не відповідають фактичним обставинам провадження, як вона стверджує, висновки суду щодо не підтримання нею поданої скарги і не доведення вказаних у скарзі обставин, оскільки про розгляд скарги вона взагалі не повідомлялася, а слідчим суддею, який фактично прийняв рішення по суті вимог скарги, бо відмовив у її задоволенні, не досліджувалися жодні обставини, доводи та докази, якими вона обґрунтувала скаргу.

З посиланням на положення ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 9, ст. 24 КПК України апелянт просить прийняти до розгляду апеляційну скаргу, звертає увагу на те, слідчий суддя, не розглянувши скаргу по суті, фактично позбавив її можливості захистити порушені права, адже вказав у судовому рішенні, що воно не підлягає оскарженню.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_7 порушує питання про поновлення строку апеляційного оскарження, поважність пропуску якого обґрунтовує тим, що ухвала постановлена слідчим суддею 23 березня 2018 року без її участі, про розгляд скарги вона належним чином не повідомлялася, а про прийняте рішення дізналася лише 04 червня 2018 року, отримавши його копію.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор шостого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_8 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а її розгляд провести за відсутності уповноважених осіб відповідної прокуратури.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника заявниці, який підтримав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді, вивчивши матеріали провадження за скаргою та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що строк апеляційного оскарження судового рішення заявниці ОСОБА_7 слід поновити, а апеляційну скарга -задовольнити частково, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів провадження, адвокат ОСОБА_7 в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва із скаргою на бездіяльність детективів НАБУ, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 лютого 2018 року за вказаною скаргою відкрито провадження та її розгляд призначено на 11 годину 30 хвилин 23 березня 2018 року.

Із змісту телефонограми, складеної секретарем судового засідання ОСОБА_9 22 березня 2018 року, тобто за день до судового засідання, слідує, що ОСОБА_7 по телефону повідомлено про розгляд її скарги. Проте телефонограма не містить повної інформації щодо дати і часу здійснення повідомлення, а ОСОБА_7 заперечує отримання такої інформації, отже колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що належним чином про розгляд скарги вона повідомлена не була.

Приймаючи 23 березня 2018 року рішення про відмову у задоволенні скарги, слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_7 в судове засідання повторно (що взагалі не відповідає матеріалам справи) не прибула, отже доводи та вимоги скарги не підтримує.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів не погоджується і визнає прийнятними доводи апеляційної скарги щодо невідповідності ухвали слідчого судді вимогам ст. 370 КПК України.

Так, порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування регламентований положеннями ст. 306 КПК України і саме за результатами розгляду скарг, як це передбачено ст. 307 КПК України, постановляється ухвала про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Згідно з ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Оскільки скарга ОСОБА_7 по суті не розглядалася, її доводи не перевірялися і рішення про відмову у задоволенні скарги прийнято не за результатами розгляду, а з формальних підстав, вказівка в ухвалі на те, що оскарженню вона не підлягає, не враховується судом апеляційної інстанції.

З огляду на те, що розгляд скарги був здійснений без участі особи, яка подала скаргу, що в даному випадку є істотним порушенням вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, а копію судового рішення ОСОБА_7 отримала за закінченням строку оскарження, передбаченого ст. 395 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне поновити їй строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді.

Враховуючи, що розглядаючи скаргу ОСОБА_7 , слідчий суддя не перевірив її доводи, не дав їм належну оцінку, і за відсутності достовірних відомостей про повідомлення заявниці про дату, час і місце судового розгляду, відмовив у задоволенні скарги у зв`язку з її неприбуттям, вважаючи таку обставину відмовою від скарги, тобто з підстав, які не передбачені кримінальним процесуальним законом, ухвала колегію суддів не може бути визнана законною, обґрунтованою і вмотивованою.

Оскільки слідчим суддею допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду за скаргою ОСОБА_7 у суді першої інстанції, отже апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_7 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 23 березня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 23 березня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність детективів НАБУ, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000722 від 16 квітня 2015 року, - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з дня оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4