Справа № 570/2300/18
номер провадження 1-кп/570/256/2018
В И Р О К
іменем України
14 червня 2018 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000129 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрія, Кіровоградської області, із професійно-технічною освітою, одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця призваного за мобілізацією, номер обслуги мінометного взводу мінометної батареї військової частини польова пошта НОМЕР_1 (на даний час військова частина НОМЕР_2 ), солдата, раніше засудженого згідно вироку Олександрійського районного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2017 року за ч.1 ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт),
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 127, 128 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, із метою ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану близько 08 год. 00 хв. 30 березня 2016 року самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_3 (на даний час перейменована у військову частину НОМЕР_2 ), яка тимчасово дислокувалася на території ІНФОРМАЦІЯ_2 у АДРЕСА_2 та відправився за місцем свого проживання у місто Олександрія, Кіровоградської області, де проводив час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконував.
Такі дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.408 КК України як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто злочин, передбачений ч. 3 ст. 408 КК України (чинної із 05 березня 2015 року).
14 червня 2018 року між прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону та обвинуваченим укладена угода про визнання винуватості. За угодою останній беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди буде призначене покарання із застосуванням ст. 69 КК України виді 5 (п`яти) місяців арешту. На підставі ч.1, ч.4 ст. 70, ч.1 ст. 72 Кримінального кодексу України, повністю додане невідбуте покарання, яке призначене вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2017 року у виді 120 годин громадських робіт із переведенням менш суворого виду покарання у більш суворий, приєднавши 15 (п`ятнадцять) днів арешту та призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді п`ять місяців та п`ятнадцять днів арешту.
Згідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим є тяжким злочином, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що обвинувачений розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений погоджується на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим .
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -

з а с у д и в :

Угоду від 14 червня 2018 року у кримінальному провадженні №0000129 про визнання винуватості укладену між прокурором військвої прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_3 та ОСОБА_5 і його захисником ОСОБА_4 - затвердити.
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченного ч.3 ст. 408 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, ОСОБА_5 в строк покарання, призначеного за даним вироком зарахувати невідбуте покарання за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2017 року у виді 120 годин громадських робіт із застосуванням ч.1 ст. 72 КК України, приєднавши 15 днів арешту та остаточне покарання призначити у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців та 15 (п`ятнадцять) днів.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст.473 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1