Справа № 615/633/18
Провадження № 1-кп/615/81/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

перекладача - ОСОБА_4 ,

потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, ромської національності, громадянина України, без освіти, що офіційно не працює, раніше судимий: 25.01.2017 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки,

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, ромської національності, громадянина України, без освіти, не одруженого, що офіційно не працює, раніше судимий:

1)26.12.2012 року Люботинським міським судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;

2)14.07.2014 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 4 років 01 місяця позбавлення волі, звільнений за відбуттям строку покарання,

проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в:

02.03.2018 року близько 15-00 год. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою в групі, маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, прибули до домоволодіння ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_9 , шляхом пошкодження пластикового вікна, проникли до середини будинку АДРЕСА_3 , в якому виявили матір ОСОБА_5 - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, діючи відкрито, в присутності ОСОБА_10 , без застосування насилля, заволоділи майном ОСОБА_5 , а саме:

- мобільним телефоном марки Samsung Duos модель GT-C3322i, вартістю 225 грн.;

- годинником металевим, із циферблатом блакитного кольору з надписом Молния, вартість не визначена;

- кільцем, з переду з трьома бусинами, вартість не визначена;

- хрестиком із розп`яттям, довжиною 4 см, вартість не визначена;

- ланцюжком срібним, вагою 3,88 гр. з хрестиком срібним вагою 1,14 гр. вартістю 152 грн.,

та майном сина ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , а саме:

- мобільним телефоном Lenovo A670t вартістю 390 грн.;

- планшетом ASUS Google Nexus 7С 32 Gb Brown вартістю 575 грн.;

- мобільним телефоном Samsung моделі LaFleur GT-S5230 вартістю 112 грн,

чим спричинили потерпілим матеріальні збитки на суму ОСОБА_5 - 377 грн., ОСОБА_6 1077 грн. Після чого, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 місце скоєння злочину покинули, використавши викрадене на свою користь.

В судовому засіданні обвинувачені свою вину та розмір цивільного позову визнали повністю, щиро розкаялися. При цьому ОСОБА_8 пояснив, що з ОСОБА_9 мають на утриманні малолітніх дітей, але грошових коштів, щоб їх прогодувати не хватає, тому вирішили поїхати електропоїздом, щоб знайти роботу, але зрозуміли, що законним шляхом заробити грошей не можливо, тому вирішили вийти на станції Огульці, щоб пройтись по селу. Недалеко від станції побачили добротний будинок, що свідчило про наявність грошей. Зайшовши у хвіртку, постукали у вікно. Оскільки ніхто не відповів, вирішили разом подивитися чи нікого немає у будинку. Викруткою, якою взяв з собою для роботи, віджав склопакет, чому навчився з інтернету. ОСОБА_9 держав скло, а він віджимав. Приблизно через 2 хв. потрапили до будинку, де в кухні з правої сторони побачили бабусю, якій сказали, що прийшли не вбивати, а грабувати. Вона весь час сиділа на дивані, а обвинувачені по різних кімнатах шукали речі, які можливо викрасти. Зібравши перелічені вище речі, пішли. Бабуся за ними закрила двері. Через 300 м на вокзалі їх спіймали люди, які викликали поліцію. В житловому будинку потерпілих перебували приблизно 20 хв. При цьому ОСОБА_8 поклав у карман ланцюжок з хрестиком і мобільний телефон, а ОСОБА_9 планшет і годинник.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтвердив зазначені обставини. Доповнив, що з ними був ще й ОСОБА_11 , який не встиг поїхати на Полтаву та викликав таксі, тому вони випадково зустрілись на вокзалі.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підтвердили зазначені вище обставини обвинувачення. Наполягали, що обвинувачені не випадково з`явилися в їхньому будинку, так як знали, що ОСОБА_5 дочка ОСОБА_10 , шукали саме грошові кошти, які зберігалися в будинку, оскільки припинили пошуки як раз в тому місці, де вони лежали. Зі слів сусідів у інших жителів села вони подзвонювали всі двори підряд, щоб з`ясувати де немає господарів. Враховуючи, що обвинувачені не відшкодували завдані збитки, не мають наміру вирішувати це питання мирним шляхом, вважають відсутніми підстави для зміни запобіжного заходу відносно них, просили призначити покарання у відповідності до Закону з урахуванням вчинення обвинуваченими тяжкого злочину.

Враховуючи, що показання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 послідовні, об`єктивні, що вони визнали свою вину та розмір цивільного позову, щиро розкаялися, правильно розуміючи зміст та значення цих обставин, відмовилися від дослідження доказів добровільно, проти чого інші учасники судового провадження не заперечували, дослідження в судовому засіданні інших доказів у кримінальному провадженні на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнано недоцільним.

Дії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які виразилися в грабежі, тобто відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, кожного суд кваліфікує за ч.3 ст.186 КК України.

Судом досліджені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який за час проживання за адресою: АДРЕСА_2 зарекомендував себе з нейтрального боку: не працює, в нетверезому стані не спостерігався, за місцем проживання порядок не порушує, взаємовідносини з сусідами та мешканцями кварталу не підтримує, участі у громадському житті кварталу не приймає. Серед мешканців не користується повагою. Скарг в письмовому вигляді до квартального комітету не надходило.

Згідно довідки № 01-14/1063 від 26.03.2018 року ОСОБА_8 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 до Краматорського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні не звертався. Станом на 26.03.2018 року на обліку у центрі зайнятості не перебуває.

Із довідки КП «Люботинська центральна міська лікарня» № 01-10/514 від 23.04.2018 р. слідує, що ОСОБА_8 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

З інформації начальника Харківського РВ з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України № 22/16/21-26 ю/м від 04.04.2018 року слідує, що ОСОБА_8 перебуває у відділі на обліку з 08.12.2017 року по теперішній час.

Відповідно до інформації військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 № 394/4 від 20.03.2018 року ОСОБА_9 на теперішній час на військовому обліку не перебуває та не перебував.

Із довідки Державної установи «Харківська установа виконання покарань (№ 27)» № 12/17-3049 від 07.06.2018 року слідує, що ОСОБА_8 знаходиться на диспансерному обліку у лікаря медичної частини установи з діагнозом: ВІЛ-інфекція 2 клінічна стадія. ВІЛ-лімфаденопатія. Постійно одержує призначену лікарем-інфекціоністом антиретровірусну терапію та регулярно контролює його імунний стан. На даний час загальний стан здоров`я задовільний.

Крім того, судом досліджені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який за час проживання за адресою: АДРЕСА_2 зарекомендував себе з нейтрального боку: не працює, в нетверезому стані не спостерігався, взаємовідносини з сусідами та мешканцями кварталу не підтримує, участі у громадському житті кварталу не приймає. Скарг від сусідів в письмовому вигляді до квартального комітету не надходило. Серед мешканців кварталу не користується повагою.

Із довідки КП «Люботинська центральна міська лікарня» № 01-10/514 від 23.04.2018 р. слідує, що ОСОБА_9 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до інформації військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 № 394/4 від 20.03.2018 року ОСОБА_8 на теперішній час на військовому обліку не перебуває та не перебував.

З довідки Державної установи «Харківська установа виконання покарань (№ 27)» № 12/17-2846 від 29.05.2018 року слідує, що 15.03.2018 року ЦЛКК КЗОЗ «Обласний протитуберкульозний диспансер №1» розглянута медична документація хворого ОСОБА_9 , 1977 р.н. Діагноз: залишкові зміни перенесеного туберкульозу (15.03.2018 р.) неактивної групи обліку. Рекомендовано перевід хворого в кат. 5.1. на даний час загальний стан здоров`я задовільний.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, у відповідності до положень ст.66 КК України суд враховує щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст.67 КК України, судом не виявлено.

При призначенні виду та міри покарання, суд, виходячи з вимог ст.65 КК України, враховує встановлені обставини кримінального провадження, мету і мотиви, якими керувалися обвинувачені при вчиненні злочину, дані про їх особу, та вважає необхідним призначити ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.3 ст.186 КК України.

Оскільки ОСОБА_8 вчинив протягом іспитового строку новий злочин, виходячи з положень ч.2 ст.75, ч.3 ст.78 КК України, суд розцінює його дії як порушення умов застосування ст.75 КК України про звільнення його від відбування покарання з випробуванням та призначає покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні, заявлений потерпілими ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином на суму 4651,94 грн. та ОСОБА_6 - на суму 1077 грн. підлягає задоволенню, як документально підтверджений та визнаний обвинуваченими в повному обсязі, в тому числі позов про відшкодування моральної шкоди, що відповідає нормам чинного законодавства.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Ст.23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральну шкоду, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

П.9 вказаної Постанови зазначає, що розмір відшкодування моральної немайнової шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховує характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданих травм, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Обов`язок по відшкодуванню понесених судових витрат за проведення судово-товарознавчих експертиз, виходячи з положень ст.124 КПК України, суд вважає необхідним покласти на обвинувачених.

Ухвалою слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 05.03.2018 року накладено арешт на майно, яке було вилучено 02.03.2018 року з перону залізничної станції «Огульці» за адресою: вул. Заводська, 10, с. Шлях Валківського району Харківської області, зокрема: мобільний телефон марки Samsung Duos модель GT-C3322i, годинник металевий із циферблатом блакитного кольору з надписом Молния; кільце, з переду з трьома бусинами; хрестик із розп`яттям, довжиною 4 см; ланцюжок срібний, вагою 3,88 гр. з хрестиком срібним вагою 1,14 гр., мобільним телефоном Lenovo A670t; планшет ASUS Google Nexus 7С 32 Gb Brown; мобільний телефон Samsung моделі LaFleur GT-S5230.

В судовому засіданні потерпілі просили зняти арешт, накладений ухвалою суду та повернути їм викрадені речі.

За змістом ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи, що в подальшому застосуванні даного заходу відпала потреба суд приходить до висновку про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 05.03.2018 року.

Відповідно до вимог ст.374 КПК України суд зобов`язаний при ухваленні вироку прийняти рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачених затримано 02.03.2018 року, ухвалами слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 04.03.2018 року відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державному підприємстві «Харківська установа виконання покарань №27», який продовжено в підготовчому судовому засіданні на підставі ухвали суду від 27.04.2018 року на строк до 25.06.2018 року.

Враховуючи визначену обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 міру покарання, їх процесуальну поведінку під час судового розгляду кримінального провадження, суд вважає необхідним до набрання вироком законної сили застосувати відносно них запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст.368,370,371,373-374,376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_8 покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 25.01.2017 року та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили продовжити у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з дня його фактичного затримання, тобто з 02 березня 2018 року.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили продовжити у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з дня його фактичного затримання, тобто з 02 березня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 солідарно на користь потерпілих в рахунок відшкодування матеріальних збитків: ОСОБА_5 4651,94 грн., ОСОБА_6 1077 грн.; в рахунок відшкодування моральної шкоди ОСОБА_5 - 40000 грн., ОСОБА_6 5000 грн.
Речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон марки Samsung Duos модель GT-C3322i, годинник металевий із циферблатом блакитного кольору з надписом Молния; кільце, з переду з трьома бусинами; хрестик із розп`яттям, довжиною 4 см; ланцюжок срібний, вагою 3,88 гр. з хрестиком срібним вагою 1,14 гр., мобільним телефоном Lenovo A670t; планшет ASUS Google Nexus 7С 32 Gb Brown; мобільний телефон Samsung моделі LaFleur GT-S5230, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Валківського ВП ГУ НП в Харківській області повернути потерпілим, а при відмові отримання знищити.

Зняти арешт, накладений ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 05.03.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в дольовому порядку судові витрати в кримінальному провадженні за проведення судово-товарознавчих експертиз на загальну суму 2002 грн. по 1001 грн. з кожного на р/р 0005, код доходів 24060300, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільними відповідно до положень ч.3 ст.349 КК України.

В іншій частині вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Валківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1