Справа № 296/6325/18
Ухвала
Іменем України

10 жовтня 2018 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Житомира, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Корольовським районним судом м. Житомира розглядається кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 .

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 15.10.2018 року, однак судове провадження по даній справі не закінчено, обвинувачений, потерпіла, свідки не допитані.

Ст.331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого на 60 днів, вказавши про наявність визначених в ст. 177 КПК України ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою вказаної статті.

Обвинувачений та його захисник при вирішенні питання щодо продовження терміну тримання під вартою проти клопотання прокурора заперечили, просили змінити на більш м`який, а саме цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні умисних злочинів середньої тяжкості, ухилявся від суду, оголошувався в розшук, не одружений, не працює, а тому з урахуванням вказаних обставин, суд встановлює, що існує реальний ризик можливості обвинуваченого вчиняти нові кримінальні правопорушення, під загрозою тяжкості покарання переховуватися від суду, даних про неможливість перебування обвинуваченого під вартою за станом здоров`я у суду не має, отже суд вважає, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого і на даний час зміна запобіжного заходу є недоцільною. Будь-яких інших даних про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Матеріали обвинувального акту дають суду достатньо підстав для продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що на даний час інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та його належну поведінку.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність продовження раніше обраного запобіжного заходу, виходячи з необхідності забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню, можливості вчинити інше кримінальне правопорушення.

Керуючись ст.29 Конституції України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст .ст. 177, 178, 331 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО Житомирської УВП №8 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів, а саме по 08 грудня 2018 року (включно).

Ухвала суду є остаточною, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1