Справа № 538/1279/18
пров. № 1-кс/544/388/2018
У Х В А Л А
іменем України
27 вересня 2018 року м. Пирятин

Слідчий суддя Пирятинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заступника начальника СВ Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі суду по вул. Ярмарковій, 17 м. Пирятин клопотання слідчого СВ Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Лохвицького відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000109 від 07.08.2018 щодо злочину, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, про арешт майна,

у с т а н о в и л а:

До Пирятинського районного суду Полтавської області надійшло клопотання слідчого СВ Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Лохвицького відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000109 від 07.08.2018 щодо злочину, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий СВ ОСОБА_4 посилається на те, що невідомі особи, всупереч ст.ст. 124-125 Земельного кодексу України, без укладення відповідних договорів оренди землі, виготовлення та затвердження проекту землеустрою, отримання дозволу (рішень, розпоряджень, наказів) про передачу в користування (оренду) земельної ділянки, самовільно зайняли сім земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 178,6599 га., в тім числі і окремо виділену земельну ділянку площею у 11,4400 га., які розташовані за межами населених пунктів на території Яхниківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, які на весні обробили та засіяли сільськогосподарськими культурами ячменя, кукурудзи, соняшника та пшениці. Згідно розрахунку, шкода заподіяна в наслідок самовільного зайняття земельних ділянок площею 178,6599 га. становить 286 459,52 грн.

За даним фактом 07.08.2018 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та відкрито кримінальне провадження №0000109 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України.

Встановлено, що земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва державної форми власності площею 11,4400 га, яка знаходиться поза межами населених пунктів на території Яхниківської сільської ради Лохвицького району, по всій площі засіяна сільськогосподарською культурою - соняшником. Вказана земельна ділянка виставлена на аукціон (конкурс) на сайті http://land.gov.ua/info/perelik-dilianok/ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру 23.08.2018. Однак, всупереч ст.ст. 124-125 Земельного кодексу України, без укладення відповідних договорів оренди землі, виготовлення і затвердження проекту землеустрою, отримання дозволу (рішення, розпорядження, наказу) про передачу в користування (оренду) земельних ділянок, вказана земельна ділянка самовільно зайнята невстановленою особою на весні 2018 року, точної дати слідством не встановлено.

Крім цього, 26.06.2018 державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області ОСОБА_6 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 53-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення та пунктом «б» частини першої статті 211 Земельного кодексу України, по факту самовільного зайняття земельних ділянок, загальною площею 178,6599 га., в тому числі і земельної ділянки площею у 11,4400 га., яка розташована за межами населених пунктів на території Яхниківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, відносно директора ТОВ «Дружба Яхниківська», ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає у АДРЕСА_1 . Цього ж дня інспектором вручено припис ОСОБА_7 про усунення порушень вимог земельного законодавства.

05.07.2018 державним інспектором ОСОБА_6 прийнято рішення про закриття відносно ОСОБА_7 справи про адміністративне правопорушення, передбачене 53-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення та пунктом «б» частини першої статті 211 Земельного кодексу України, по факту самовільного зайняття земельних ділянок, загальною площею 178,6599 га., в тому числі і земельної ділянки площею у 11,4400 га., у зв`язку із наявністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України, матеріали перевірки передані до Лохвицького відділу Лубенської прокуратури для здійснення досудового розслідування.

Згідно даних Департаменту агропромислового розвитку, екології та природних ресурсів, середня врожайність соняшнику з одного гектара, на території Полтавської області, в 2017 році, становила 16 центнерів.

Вартість закупівельної ціни зерна соняшника за 1 тонну в 2017 році становила близько 9562 гривні.

Таким чином при зборі врожаю соняшника із земельної ділянки площею у 11,4400 га, можна отримати близько 18 тон зерна соняшнику, що становитиме близько 172000 гривень.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Розглянувши вказане клопотання, перевіривши додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає зазначене клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У провадженні слідчого відділу Лохвицького ВП ГУ НП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109 від 07.08.2018, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий в судовому засіданні вказав, що накладення арешту на посіви рослин агрокультури соняшнику необхідно з метою збереження речового доказу.

Відповідно до постанови слідчого від 10.08.2018 речовими доказами по вказаному кримінальному провадженні визнано сім земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 178,6599 га, розташовані на території Яхниківської сільської ради Лохвицького району засіяні рослинами сільськогосподарських культур.

У судовому засіданні слідчий зазначив, що збереженням посівів рослин агрокультури буде займатися фіскальна служба, відповідно до порядку, проте належних доказів на підтвердження не надано, як і відношення фіскальної служби до тимчасово арештованого майна.

Відповідно до п. 66 ч. 4 постанови КМУ «Про Державну фіскальну службу України» від 21.05.2014 № 236, ДФС відповідно до покладених на неї завдань: організовує роботу з виявлення, обліку, зберігання, оцінки, розпорядження безхазяйним майном, а також іншим майном, що переходить у власність держави, та з обліку, попередньої оцінки, зберігання майна, вилученого, конфіскованого за порушення митного та податкового законодавства.

Санкцією ч. 1 ст. 197-1 КК України не передбачено конфіскації майна.

Інших пояснень про те, яким саме чином буде збережено сільгосппродукцію, яка є такою, що псується, слідчий не навів.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Лохвицького відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно, а саме: на посіви рослин агрокультури соняшнику, і знаходяться на земельній ділянці площею 11,4400 га., за межами населених пунктів на території Яхниківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області шляхом заборони здійснювати збір врожаю соняшнику на вказаній земельній ділянці, в тому числі вживати заходи щодо його пошкодження, псування, знищення посівів рослин соняшнику, які на ній знаходяться є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и л а:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Лохвицького відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000109 від 07.08.2018 щодо злочину, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1