Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

25 липня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 13 липня 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Костопільського ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором, щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 діб стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, розлученого, раніше неодноразово судимого, востаннє Острозьким районним судом Рівненської області від 04.02.2015 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до шести років позбавлення волі з конфіскацією майна, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Як вбачається з клопотання слідчого, ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 10 липня 2018 року близько 19.00 год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в житловому будинку АДРЕСА_2 , під час спільного вживання алкогольних напоїв з ОСОБА_9 та словесної суперечки, що виникла на грунті неприязних відносин, вчинив умисне вбивство шляхом нанесення ОСОБА_9 декількох ударів взутими у кросівки ногами в різні частини тіла, що призвело до смерті останнього, про що 11 липня 2018 року йому оголошено ( а. с. 20-21).

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 , покликаючись на незаконність ухвали слідчого судді, доводить, що найсуворіший запобіжний захід застосований до підозрюваного ОСОБА_7 безпідставно, так як пред`явлена підозра за ч. 1 ст. 115 КК України, на його думку, є необґрунтованою, ОСОБА_7 має постійне місце проживання, у нього відсутні паспорти, як громадянина України, так і закордонний, і ризики, які дають достатні підстави вважати, що він зможе здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутні. Просить скасувати оскаржувану ухвалу і застосувати щодо ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього обов`язків: прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора; утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника-адвоката ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали клопотання й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно положень ст. 5 Європейської Конвенції з прав людини ( 1995 р.) законним та обґрунтованим вважається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський Суд з прав людини вказує, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин.

Матеріали судового провадження містять інформацію щодо причетності ОСОБА_7 до скоєння злочину відносно потерпілого, яка наведена і прокурором, а тому твердження захисника-адвоката ОСОБА_6 в апеляційній скарзі та при її розгляді апеляційним судом щодо необґрунтованості пред`явленої підозри ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України не заслуговують на увагу.

У рішенні Європейського Суду з прав людини ( справа "Мацнеттер проти Австрії" від 10 листопада 1969 року) зазначено, що підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, крім обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення, є наявність ризиків, зокрема, вчинення обвинуваченим подальших правопорушень.

При визначенні ризиків має враховуватися особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя встановив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, і існують ризики вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень та переховування від органів досудового розслідування (суду).

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 дійсно має постійне місце проживання, однак ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, негативно характеризується за місцем проживання, як особа, схильна до зловживання алкогольними напоями, агресивних дій відносно оточуючих та хуліганства (а.с. 14), і раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, в тому числі, проти життя та здоров`я людини умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть особи та умисне вбивство.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого залишився у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування та суд, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який забезпечить повне і всебічне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Костопільського районного суду від 13 липня 2018 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3