Справа № 314/1718/18
Провадження № 1-в/314/692/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.05.2018 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Липки, Деділовський район, Тульська область, Російська Федерація, громадянина України, освіта середня, неодруженого, до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого.
По даній справі засуджений: 14.03.2012 року вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі.
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 15.04.2016 року, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 14.03.2012 року до набрання вироку законної сили 02.07.2012 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,
початок строку: 14.03.2012 року, кінець строку: 26.11.2018 року,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
представника колонії ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого, який відбуває покарання у Державній установі «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» ОСОБА_3 , надійшло клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.
Засуджений в судовому засіданні на клопотанні наполягав, просив його задовольнити, звільнити його умовно достроково від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України на строк, який залишився, так як він у скоєному злочині щиро розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому.
В судовому засіданні представник адміністрації установи виконання покарань не заперечував проти задоволення вищевказаного клопотання.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки вважає, що засуджений не довів своє виправлення.
Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно - достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 з 05.11.2011 року відбуває покарання у Державній установі «Кам`янська виправна колонія (№ 101)». Характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання не порушує, стягнень та заохочень не має.
На виробництві установи не працевлаштований за станом здоров`я, але залучається до робіт з благоустрою колонії та прилеглої тертої, а також до поліпшення житлово-побутових умов засуджених, приймає участь у суспільно-корисній праці, що підтверджується довідкою заступника начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи майору внутрішньої служби ОСОБА_6 , яка міститься в матеріалах справи.
З пояснень представника адміністрації встановлено, що засуджений залучається до суспільно-корисної праці згідно ст. 118 КВК України, при цьому виконує в повному обсязі всі поставлені перед ним завдання, претензій до нього не має, у зв`язку з чим, за сумлінну поведінку та ставлення до праці, в червні місяці планується надання засудженому ОСОБА_3 заохочення.
Згідно характеристики, яка міститься в матеріалах справи, засуджений ОСОБА_3 у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд, що також було підтверджено представником адміністрації в судовому засіданні.
Крім того, з характеристики вбачається, що засуджений ОСОБА_3 виконує всі передбачені законом вимоги персоналу, до виконання робіт з благоустрою колонії ставиться з розумною ініціативою, відповідно до ст. 123 КВК України приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Правова просвіта», «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення».
Згідно ст. 126 КВК України прагне до підвищення наявного загального рівня, займається самоосвітою.
Відповідно до ст. 127 КВК України приймає участь у роботі самодіяльних організацій.
До того ж за час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває, підтримує зв`язки з рідними шляхом листування, отримує посилки, за вироком суду позову не має, в скоєному злочині вину визнає, розкаюється.
У відповідності до протоколу та рішення спільного засідання спостережної комісії при РДА та комісії установи по розгляду матеріалів засуджених, до яких застосовується пільга умовно-дострокового звільнення від 02.09.2016р. - комісією відмовлено в застосуванні пільги умовно-дострокового звільнення. Будь-якої мотивації відмови в даному протоколі не наведено.
Доводи прокурора про те, що засуджений в установі не працював, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, так як в судовому засіданні начальник відділення (в якому засуджений, відбуває покарання) надав пояснення, що ОСОБА_3 постійно залучається до праці, офіційно не працевлаштований за станом здоров`я, крім того в судовому засіданні встановлено, що у відділенні де відбуває покарання засуджений постійно змінювались начальники відділення, що призвело до відсутності заохочень у засудженого.
Оцінивши всі докази, враховуючи вимоги Європейської конвенції з прав людини, вимоги КК України, КВК України, Постанови Верховного Суду України від 26 квітня 2001р № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув частину покарання за вироком суду, що відповідно до ст. 81 КК України, дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
Клопотання засудженого Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14.03.2012 року з урахуванням ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 15.04.2016 року, на невідбутий строк, що складає 6 місяців 16 днів.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1

10.05.2018