Справа № 171/1096/18
Ухвала

Іменем України

26 червня 2018 року м. Апостолове

Слідчий суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, яка подала скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , представника ОСОБА_4 ОСОБА_6 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Апостолове справу за скаргою ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001354 від 26 жовтня 2017 року,
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про відмову у визнанні потерпілим від 20.01.2018 року у кримінальному провадженні № 0001354 від 26 жовтня 2017 року.
Скарга подана у строки, передбачені ст.304 КПК України, як встановлено з письмових матеріалів доданих до скарги, подана поштовим зв`язком 04.06.2018 року, а отже протягом десяти днів з моменту вручення копії оскаржуваної постанови слідчого (25.05.2018 р.).
В обґрунтування скарги зазначив, що в провадженні СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001354 від 26 жовтня 2017 року по його заяві, як адвоката, що діяв в інтересах ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. У вказаній заяві він, зокрема, просив визнати ОСОБА_4 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, при цьому додавши копії медичних документів про отримані ОСОБА_4 травми внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Посилається на те, що старший слідчий ОСОБА_7 , всупереч норм чинного кримінального процесуального законодавства у строки та в порядку визначеному КПК України не виніс вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, чим допустив істотне порушення прав ОСОБА_8 .

Зазначає, що із заявою про вчинення кримінального правопорушення він звернувся 25.10.2017 року. Відомості до ЄРДР за вказаним фактом, на підставі його заяви внесено 26.10.2017. До теперішнього часу у вищевказаному кримінальному провадженні із ОСОБА_4 , як потерпілим, не проведено жодної слідчої (розшукової) дії, у тому числі не призначено та не проведено судово-медичну експертизу, з метою встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень отриманих ОСОБА_4 при ДТП. Крім того, вказує, що ним вживались заходи щодо з`ясування причин не проведення слідчим досудового розслідування у розумні строки.

25.05.2018 року старший слідчий ОСОБА_7 вручив йому постанову про відхилення клопотання та лист про відмову у визнанні ОСОБА_8 потерпілим.

Отримані процесуальні документи вважає такими, що винесені з порушенням норм процесуального закону, з недотриманням строків розгляду, встановлених чинним законодавством, немотивованими та необґрунтованими.

Вказує, що за ст. 55 КПК України слідчим виносится постанова про відмову у визнанні потерпілим, натомість слідчий ОСОБА_7 виніс постанову про відхилення клопотання. Постанова винесена з порушення строків її розгляду встановлених законодавством. При цьому, зі змісту вказаної постанови ним не з`ясовано мотивів на обґрунтування відмови у визнанні потерпілим, оскільки спочатку слідчий зазначає про подане клопотання щодо ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, але у подальшому, відмовляючи у його задоволенні зазначає про те, що ОСОБА_4 не може бути визнаний потерпілим, оскільки він отримав тілесні ушкодження під час ДТП, коли мало зіткнення трьох автомобілів.

Таким чином, вважає зміст постанови незрозумілим, оскільки мотиви та обґрунтування відмови у визнанні потерпілим ОСОБА_4 в ній відсутні.

Крім того, слідчим вручено йому лист про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим по вищевказаному кримінальному провадженню, що нормами КПК України не передбачено.

При цьому ані постанова, ані лист не містять доказів, у розумінні ч. 2 ст. 84 КПК України, на підставі яких слідчий дійшов висновку про відмову у визнані ОСОБА_4 потерпілим, обмежившись лише посиланням на те, що ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження коли було зіткнення трьох автомобілів.

Зазначає, що на теперішній час у вказаному кримінальному провадженні не проведено слідчий експеримент за участю потерпілого ОСОБА_4 , з урахуванням отриманих відомостей не призначено та не проведено авто-технічну експертизу, не отримано інших доказів щодо предмету доказування, які б спростовували процесуальний статус потерпілого ОСОБА_4 .

Вважає, дії старшого слідчого ОСОБА_7 , що полягають у невизнанні ОСОБА_9 потерпілим у вищевказаному кримінальному провадженні протиправними, а постанову незаконною, необґрунтованою та невмотивованою.

Посилаючись на викладене, заявник просив скасувати постанову старшого слідчого СВ Апостолівського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про відхилення клопотання про визнання ОСОБА_4 потерпілим від 26.10.2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001354 від 26.10.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та зобов`язати слідчого визнати ОСОБА_4 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.
У судове засідання скаржник ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 підтримали подану скаргу, обґрунтовуючи її вищенаведеним. Просили її задовольнити.
Представник ОСОБА_10 ОСОБА_6 підтримав скаргу з вищенаведених мотивів та підстав. Додатково пояснив, що права ОСОБА_4 на досудовому розслідуванні грубо порушені, зокрема, його право на здоров`я, яке є найвищою соціальною цінністю, досудове розслідування триває в даному кримінальному провадженні з жовтня 2017 року, однак жодних слідчих дій слідчим не здійснено, процесуальних статус ОСОБА_4 не визначено. Просить скасувати оскаржувану постанову слідчого, визнати ОСОБА_4 потерпілим у даному кримінальному провадженні.
Слідчий СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що постанова про відмову у визнанні ОСОБА_9 потерпілим винесена ним в межах норм КПК України. Додатково зазначив, що ОСОБА_9 від проведення судово-медичної експертизи відмовився до визнання його в процесуальному порядку потерпілим, а також відмовився від проведення з ним інших слідчих дій. Просив відмовити в задоволенні скарги.
Прокурор в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні скарги, пояснила, що оскаржувану постанову в її контексті слід розглядати також як відмову у визнанні потерпілим, вважає, що при вирішенні даного питання слідчий припустився незначних процесуальних порушень, однак визнання ОСОБА_4 потерпілим в даному кримінальному провадженні є передчасним.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Слідчим суддею встановлено, що 25.10.2017 року представник скаржника ОСОБА_5 подав до Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України до якої додано звіт про обстеження ОСОБА_4 , якому завдано тілесні ушкодження внаслідок ДТП, що сталася 20 жовтня 2017 року на перехресті вул.О.Довженко в с.Грушівка Апостолівського району Дніпроптровської області та проїздної частини автодороги Кіровоград-Запоріжжя у виді тілесних ушкоджень та його госпіталізовано до КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» ДОР». В заяві, зокрема просив визнати ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні (а.с. 14-16).
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.10.2017 року вбачається, що 26 жовтня 2017 року старшим слідчим ОСОБА_7 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001354 від 26.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України за заявою ОСОБА_4 (а.с.20).
11 січня 2018 року представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 подав клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження за № 0001354 від 26.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України (а.с.21-22).
25 травня 2018 року на адресу адвоката ОСОБА_5 надіслано копію постанови про відхилення клопотання від 26 жовтня 2017 року у вищевказаному кримінальному провадженні та копію відповіді від 02 листопада 2017 року (а.с.23).
З листа від 02 листопада 2017 року надісланого слідчим на адресу ОСОБА_4 вбачається, що слідчий повідомляє заявника про те, що його процесуальний статус у кримінальному провадженні на даний час не визначено, а на теперішній час у визнанні потерпілим йому відмовлено (а.с.24).
З постанови слідчого від 20 січня 2018 року встановлено, що слідчий у мотивувальній частині вказує про надходження клопотання від представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 та водночас зазначає, що «в ДТП процесуальний статус ОСОБА_4 не визначений, так як він отримав тілесні ушкодження під час ДТП, коли мало місце зіткнення трьох автомобілів, одним з яких керував ОСОБА_4 ….». При цьому в резолютивній частині зазначено: «В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 відмовити через обставини, викладені в описовій частині постанови» (а.с.25).
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Постанова слідчого повинна бути обґрунтованою, відповідати вимогам ч.5 ст.110 КПК України, яка передбачає, що вона складається , зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу та резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Пунктом п`ятим частини першої ст. 303 КПК України передбачено, що рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим може бути оскаржено особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Як вбачається із ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що, зокрема, заява про залучення до провадження як потерпілого, подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить постанову про відмову у визнанні потерпілим.
Проте, як встановлено слідчим суддею постанова про відмову у визнанні потерпілим (відхилення клопотання) не містить в мотивувальній частині належного обґрунтування висновків слідчого щодо прийнятого рішення, а в резолютивній частині не зрозумілим є викладення змісту прийнятого процесуального рішення, як того вимагає ч.5 ст. 110 КПК України.
При цьому, скаржник та його представник вказують, що висновки органу досудового розслідування про відмову у визнанні потерпілим у провадженні не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки ОСОБА_4 заподіяно шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 20 жовтня 2017 року на перехресті вул.О.Довженко в с.Грушівка Апостолівськог району Дніпроптровської області та проїзної частини автодороги Кіровоград-Запоріжжя у виді тілесних ушкоджень та його госпіталізовано до КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2 ДОР».
Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Згідно зі ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
В матеріалах справи за скаргою відсутні будь-які дані та докази, які б свідчили про те, що є очевидні та достатні підстави слідчому судді прийти до висновку про визнання ОСОБА_4 потерпілим, а зміст оскаржуваної постанови слідчого не дає можливості належним чином проаналізувати її та визначити такі підстави в зв`язку з вищенаведеними порушеннями слідчим кримінального процесуального законодавства.
Ураховуючи вищенаведені обставини, а також вимоги кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя дійшов висновку про те, що скаргу ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 слід задовольнити частково та скасувати оскаржувану постанову слідчого, зобов`язавши його розглянути заяву про визнання ОСОБА_4 потерпілим у відповідності до вимог КПК України, а в задоволенні решти вимог скаржника відмовити у зв`язку з їх передчасністю.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 24, 40, 55, 110, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И Л А:
Скаргу ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001354 від 26 жовтня 2017 року - задовольнити частково.
Постанову старшого слідчого СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 20 січня 2018 року про відхилення клопотання у кримінальному провадженні № 0001354 від 26 жовтня 2017 року - скасувати.
Зобов`язати старшого слідчого СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 розглянути заяву про визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0001354 від 26 жовтня 2017 року у відповідності до вимог КПК України.
У задоволенні решти вимог скаржника відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Апостолівського районного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1