справа №176/314/15-к
провадження №1-кп/176/39/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2018 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовті Води Дніпропетровської області кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Петрово, Петрівського району, Кіровоградської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого електромонтером у Державному підприємстві "Придніпровська залізниця" "П`ятихатська дистанція сигналізації та зв`язку", зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 січня 2013 року за №0000105, -

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 ,-

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового слідства ОСОБА_7 ставиться за провину вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, а саме, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили тяжкі тілесні ушкодження потерпілому за наступних обставин.

Так, згідно обвинувального акту, 09.10.2011 року приблизно о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , не маючи права на керування вказаною категорією транспортних засобів ( категорії А), керуючи мотоциклом марки "М 72", державний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Перемоги в м. Жовті Води Дніпропетровської області з боку вул. Темірязєва у напрямку магазину "Івушка". Під час руху водій ОСОБА_7 , проявляючи злочинну недбалість, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, не обрав безпечну швидкість для руху за умовами дорожньої обстановки, в районні будинку 49 не впорався з керуванням, виїхав на ліве узбіччя по напрямку його руху, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , який йшов по узбіччю в зустрічному мотоциклу "М 72", державний номер НОМЕР_1 напрямку.

Своїми діями водій ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.1. а) та 12.1 Правил дорожнього руху України, які говорять:

п.1.3 "Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Прави дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими";

п.1.5 "Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху чи інших осіб не повинні створювати небезпеку або перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, спричиняти матеріальну шкоду...";

п.2.1. "Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керувати транспортним засобом відповідної категорії";

п.12.1 "При виборі у встановлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, який перевозить та стан транспортного засобу, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним."

Порушення п.12.1 Правил дорожнього руху України знаходиться у причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди та з наслідками, що настали.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому верхньої та середньої третини лівої гомілки, лінійної рани на передній поверхні верхньої третини лівої гомілки, закритого перелому хірургічної шийки правого плеча, крововиливів на шкірі зовнішньої та задньої поверхонь правого плеча в верхній третині, закритого перелому четвертого ребра по середній під пахвовій лінії справа, синця на шкірі лівої скроневої та лицевої областей голови, синця на шкірі верхньої та нижньої повік лівого ока, чотирьох саден на шкірі черева, садна на шкірі передньої поверхні правого колінного суглобу, синця на шкірі тильної поверхні лівої кисті по всій її площині, крововиливів на шкірі внутрішньої поверхні лівого передпліччя по всій його довжині, які згідно п.2.2.1. "м" "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року відносяться до категорії тяжких, небезпечних для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за своїм звичайним перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю, що підтверджується висновком експертизи №22 «Е»/14 «Е» 2012 р./135/127 (2011р.) від 30.03.2012 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 20.03.2014 року.

За правовою кваліфікацією, на думку органу досудового розслідування, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили тяжкі тілесні ушкодження потерпілому.

Пред`явлене обвинувачення ґрунтується на показах потерпілого ОСОБА_9 , сідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , рапортами помічника начальника-оперативного чергового Жовтоводського МВ ГУМВС України, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.10.2011 року, протоколом огляду та перевірки технічного стану транспорту від 10.10.2011 року, супровідним листом станції швидкої медичної допомоги, довідками СМСЧ-9, актом судово-медичного дослідження (обстеження) №135/127 від 17.11.2011 року, висновком автотехничної експертизи №70/27-132 від 02.03.2012 року, висновком експерта №20 "Е" від 28.03.2012 року, висновком експерта №22 "Е"/14 "Е" 2012 р/ 135/127 (2011р) від 28.03.2012, постановами про визнання речовими доказами від 29.10.2014 року та 07.11.2014 року.

В ході судового розгляду кримінального провадження сторона обвинувачення - прокурор відмовився від заявленого раніше клопотання про виклик та допит в судовому засіданні свідків: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ОСОБА_22 . Прокурор свою відмову мотивував тим, що ОСОБА_18 тяжко хворіє і не може прибути у судове засідання, свідок ОСОБА_21 помер, а свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , оскільки їх встановити місцезнаходження неможливо, їх виклик та допит не є необхідним. Судом приймалися відповідні заходи по виклику зазначених свідків.

Керуючись вимогами ст.22 КПК України, норми якої визначають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, з огляду на те, що суд не може перебирати на себе функцію обвинувачення та захисту, а також враховуючи те, що прокурор відмовився від допиту свідків сторони обвинувачення, суд не здійснював допит вище вказаних свідків.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, наполягаючи на тому, що ніяких правил безпеки дорожнього руху, що спричинили тяжкі тілесні ушкодження потерпілому, не порушував, пояснивши при цьому, що не причетний до наїзду на потерпілого ОСОБА_10 . Окрім того, обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що 09.10.2011 року приблизно о 20:00- год. точного часу не пам`ятає, зазначивши, що на дворі було темно, він на мотоциклі марки М72, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який придбав без документів, поїхав із с. Мирне, де він живе, до свого знайомого ОСОБА_23 , що живе у радгоспі "Жовторічанський". В ході розмови з останнім вони вирішили поїхати до радгоспівського клубу. Він сів за кермо мотоцикла, ОСОБА_24 сів на заднє сидіння. Їхали вони із швидкістю 50-60 км./год., фара і габаритні лампи на мотоциклі були включені. По дорозі вони ні з ким не стикалися, ні на кого не наїжджали, не перекидалися, ОСОБА_24 з мотоцикла не падав. Приїхавши до клубу, він залишив мотоцикл із ключем у замку запалювання в парку біля клубу. Неподалік стояла незнайома йому молодь, хлопці підійшли до нього та почали чіплятися, які, поваливши його на землю, побили його руками, ногами та трубою, спричинивши тілесні ушкодження. Після побиття він пішов у кафе "Івушка", що розташовано неподалік від клубу, де випив 100 гр. горілки. Біля кафе до нього також чіплялися незнайомі молодики, між ними також була бійка. Приблизно через півгодини до кафе приїхали його батьки та відвезли його на прийомний покій СМСЧ-9 в м. Жовті Води, де йому зашили рану на голові та госпіталізували у травматологічне відділення. Приблизно о 01 год. ночі до нього в палату прийшли працівники правоохоронних органів та звинуватили його у причетності до ДТП, що сталося того ж вечора у радгоспі "Жовторічанський". Він сказав їм, що не вчиняв цього ДТП, а вранці наступного дня пішов до Жовтоводського відділення поліції з наміром написати заяву про своє побиття. Втім заяву у нього в поліції не взяли та заявили, що його справою займається ДАЇ. Через деякий час він дізнався, що його мотоцикл начебто знаходиться у Жовтоводському відділенні поліції, але звідки його вилучили, у якому він знаходився стані йому не відомо, оскільки мотоцикл йому для впізнання не пред`являли. Також зазначив, що йому мотоцикл було повернуто працівниками поліції у 2016 році через 5 років, мотоцикл був без акумулятора і ключів від мотоциклу не було. В травматологічному відділені він лікувався приблизно 3 дні. Приблизно через 2-3 дні його оглядав судово-медичний експерт, якому він розповідав про походження своїх травм. Окрім ран на голові в нього були синці під очами, розбитий ніс. Одяг, у який він був одягнений 09.10.2011 року, у деяких місцях був пошкоджений та мав плями крові, але цей одяг під час досудового розслідування працівниками правоохоронних органів не оглядався та не вилучався.

В ході судового розглядe обвинувачений надавав уточнення своїм показам. Також, зазначив, що по дорозі до клубу він з ОСОБА_14 зупинились біля незнайомого будинку де горіло світло та на подвірні стояв чоловік, він у нього попросив мобільний телефон щоб зробити дзвінок знайомому. Проміжок часу не пам`ятає.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні суду пояснив, що він є онуком ОСОБА_10 , який постраждав внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 09.10.2011 року у радгоспі "Жовторічанський" та який помер у віці 74 роки, 20.03.2014 року від гіпертрофічних змін головного мозку, які не пов`язані із ДТП.

Потерпілий також пояснив, що у зазначений день приблизно о 20 годині 00 хв. йому зателефонував батько - ОСОБА_22 - та повідомив, що діда збив мотоцикл. Переконавшись, що швидка допомога вже виїхала на місце ДТП, він із батьком приблизно о 20 годині 30 хв. приїхали у приймальне відділення СМСЧ -9. У відділенні вже був обвинувачений із батьками, з якими вони до цього не були знайомі, та які повідомили їм, що їх сина побили у радгоспі. Він бачив, що у ОСОБА_7 була розбита голова, розірвана на рукаві куртка, у волоссях була земля та гілочки. ОСОБА_7 наклали шви на голову та госпіталізували. Діда карета "швидкої допомоги" на прийомний покій СМСЧ-9 привезла без свідомості. До тями він прийшов приблизно о 23 годині, після надання йому медичної допомоги. Від працівників ДАЇ він дізнався, що у скоїнні ДТП підозрюють ОСОБА_7 . В подальшому із слів діда він дізнався, що у той день останній із своїм знайомим, прізвища якого він не пам`ятає, були на кладовищі, з нагоди роковин смерті цивільної дружини першого та з цієї ж нагоди вжили приблизно по 150 гр. горілки кожний. Ввечері знайомий пішов проводжати діда додому. Вони йшли по вул. Перемоги, по правому узбіччю дороги в напрямку вул. Темірязєва в районі 45-47 будинків, зовнішнього освітлення на дорозі не було. Дідусь казав, що не бачив транспортного засобу, тільки сказав, що це був мотоцикл без коляски, який рухався по вул. Перемоги у совхозі Жовторічанський. Мотоцикл їхав без світла дідусеві назустріч, удар прийшовся по ногах, після чого він впав та втратив свідомість. В наслідок ДТП дід отримав переломи лівого стегна, суглобу, ребра з права, носу, пальців на правій руці, ЧМТ, мав численні забої та синці, невелику рвану рану на руці та мав вибитий зуб. Після ДТП дід перебував у реанімації на протязі одного тижня оскільки неадекватно реагував на навколишню обстановку і лікарі пов`язували це, в тому числі, і з вживанням алкоголю. На протязі восьми місяців, із деякими перервами, дід лікувався та був прооперований. Також, зазначив, що цікавилися у людей у совхозі про події 09.10.2011 року, але про бійку нікто не чув. Дідусь не пояснив, чому мотоцикл не травмував його друга ОСОБА_21 , а наїхав тільки на дідуся.

Таким чином потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні у своїх поясненнях, які він давав зі слів свого діда ОСОБА_10 , зазначив, що транспортний засіб, яким було збито останнього рухався в одному напрямку із рухом ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_12 , яка є матер`ю обвинуваченого ОСОБА_7 скориставшись правом ст.63 Конституції України та відмовилась від дачі пояснень суду.

Свідок ОСОБА_11 - дружина обвинуваченого ОСОБА_7 - від дачі пояснень у якості свідка відмовилася, скориставшись ст. 63 Конституції України.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що приблизно у жовтні 2011 року до її сина ОСОБА_23 , який мешкав із нею за адресою АДРЕСА_2 , що у радгоспі "Жовтоврічанський", приїхав на мотоциклі якійсь знайомий сина, можливо це був ОСОБА_25 . Вона чула, що чоловік, звертаючись до її сина просив: "Ну, покажи! Покажи!" Син погодився, після чого вони обидва уїхали. Через 20-25 хвилин син повернувся до дому, з правої сторони одежа на ньому була порвана, голова розбита. Син розповів, що коли вони їхали на мотоциклі то наїхали на людину. Пізніше дізнались, що це ОСОБА_26 . Вона із сусідкою обробила сину рани, не викликаючи швидку допомогу. Подробиць вона вже не пам`ятає пройшло багато часу.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні зазначив, що з обвинуваченим мало знайомі, бачились кілька разів. У восени 2011 року точної дати та часу не пам`ятає, оскільки минуло вже 7 років, до нього у вечірній час приїхав ОСОБА_7 і вони поїхали до бару «Івушка», що розташований в радгоспі "Жовторічанському". По вулиці Темірязєва потрапили у ДТП збили чоловіка. Їхали на мотоциклі «Урал» без коляски, замість неї були дошки (дерев`яна платформа). На мотоциклі постійно пропадало світло. Коли горіли фари то бачив силуети двох людей які шли попереду в напрямку руху мотоциклу (по тому ж боці дороги), тому зробив висновок що збили людину. Рухалися по своїй полосі руху, напрямок руху і швидкість мотоцикла не змінювалась. Пояснив, що почув удар (поштовх) і вилітів з мотоцикла на асфальт, отримав забої. Момент зіткнення не пам`ятає. Падав вперед на праву сторону дороги. Коли отямився, під бордюром, на правій стороні проїжджої частини то нікого поруч не бачив, ні водія ні мотоцикла ні потерпілого. Точно не пам`ятає, чи збили людину, чи врізались у шось інше. Куди поїхав ОСОБА_7 не знає. Це відбулося в совхозі на початку парка, неподалік від бару «Івушка». Коли піднявся, то пішов у бар «Івушка» шукати обвинуваченого. Там на подвірні побачив ОСОБА_7 , потім його забрали його батьки. Він йому нічого не пояснив. У ОСОБА_7 була розбита голова. Про драку в той вечір нічого не чув. Про ДТП дізнався від працівників поліції зранку та повідомив їм що пам`ятав, що саме повідомив працівникам поліції суду не зазначив, оскільки не пам`ятає, пройшло багато часу. Про події того вечора розповідав своїй матері, сказав що потрапив у ДТП, збили людину.

Таким чином, свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_10 рухався в одному напрямку із їх рухом.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що років 7 тому, в осінній період часу не пам`ятає, у дворі було темно, під час коли він знаходився на подвір`ї свого будинку АДРЕСА_3 , що у радгоспі "Жовторічанський" разом з ОСОБА_15 , до нього звернувся незнайомий хлопець з проханням дати мобільний телефон, щоб зателефонувати. Він погодився. Хлопець взяв телефон, відійшов, поговорив, віддав йому телефон. При цьому зазначив, що не бачив, як ОСОБА_7 сідав на мотоцикл. Бачив тільки, як мотоцикл потім проїхав. Це все відбулося на протязі приблизно 5 хвилин. Який був мотоцикл пояснити не зміг, зазначив що було темно. Від ОСОБА_7 запаху алкоголю не чув, він не мав ніяких тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 підходив до нього з нижньої частини вулиці. Якби незнайомець був у стані алкогольного сп`яніння він би телефона йому не дав. Наступного ранку він дізнався, що ввечері у совхозі відбулося ДТП. Через 2-3 дні до нього приїхали працівники міліції та повідомили йому, що той чоловік, який брав у нього телефон і скоїв наїзд на людину. Як би працівники міліції не сказали йому, що той чоловік є причетним до ДТП то він сам жодним чином би не зв`язав би ці дві події.

Свідок ОСОБА_15 пояснив суду, що він перебував у гостях своєї сестри та зятя ОСОБА_16 та був присутнім, коли незнайомий молодий чоловік попросив у зятя мобільний телефон для дзвінка. Зять дав йому телефон, той зателефонував та пішов. Це відбувалося приблизно 7 років тому назад у вечірній час, було вже темно, була осінь. Він особисто із чоловіком не розмовляв, бо сидів на лавці біля будинку на відстані від паркану приблизно 1,5-2 метри. Вже коли заходив в будинок, почув, що мотоцикл поїхав, але хто їхав на ньому не бачив. наступного дня від сусідів дізнався, що збили ОСОБА_26 . Хто збив не знає, люди казали, що це були ті, хто їхав на мотоциклі. Через декілька днів приїхали працівники ДАЇ та повідомили, що чоловік який брав телефон, у той вечір збив мотоциклом людину. Свідком самого ДТП він не був, про драку у совхозі в той вечір не чув.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що його дружина є власницею магазину "Іва", що розташований в радгоспі "Жовторічанському". У цьому ж магазині він також займається підприємницькою діяльністю - тримає закусочну "Івушка". Приблизно сім років тому, у день коли в радгоспі сталося ДТП, він приблизно о 21 годині виїхав із дому на автомобілі для того щоб відвезти доньку на ж/д вокзал м. П`ятихатки. Під час руху він проїздив повз міста ДТП, але потерпілого вже там не було. Наступного дня продавчиня з їх магазину ОСОБА_27 йому розповіла, що минулого вечора до закусочної заходив невідомий молодий чоловік у якого була розбита голова та якому вони надали допомогу. Ніяких бійок в кафе у той вечір не було. Чи викликали цій людині карету швидкої допомоги, як він був одягнений, чи був порваний його одяг, чи був він п`яний, чи вживав у кафе алкоголь він не знає. Свідок також пояснив, що біля магазину "Іва" в метрах 15 знаходиться клуб, який зачинений не працює. Біля закусочної транспортного засобу не бачив.

Відповідно до ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч.1 та ч. 6 ст. 22, ч. 1 та ч. 3 ст. 23 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд не вправі обґрунтовувати свої рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них і обґрунтовує свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Відповідно до ст.25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на прокурора та слідчого законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст.9 КПК України.

За правилами ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст.91 цього Кодексу, покладається на прокурора, як на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Як вже зазначалося вище у відповідності до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального правопорушення, тобто час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з диспозиції ст. 286 КК України, яка полягає у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, необхідно зробити висновок, що прокурором в судовому засіданні при доказуванні події такого порушення необхідно довести спосіб його вчинення, що включає в себе обов`язкове встановлення органом досудового слідства напрямку руху транспортного засобу, що ним керувала винна особа.

Оцінючи наведені вище у вироку пояснення потерпілого та свідків, суд приходить до висновку, що пояснення свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , взагалі не містять інформації про подію злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , а тому вони не можуть бути прийнятими судом як докази його винуватості.

Поясненням свідка, ОСОБА_14 , в частині напрямку руху транспортного засобу, що збив потерпілого ОСОБА_10 та показаням потерпілого ОСОБА_9 суд надає перевагу тому що ці покази збігаються, та узгоджуються між собою. Які зазначили, що рух транспортного засобу та рух потерпілого ОСОБА_10 був в одному напрямку з правої сторони, що не узгоджується з напрямком руху, який зазначений в обвинувальному акті (по лівому узбіччю по зустрічному напрямку мотоциклу).

У ході судового розгляду справи, обґрунтовуючи вину ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, сторона обвинувачення послалася на наступні докази, які були досліджені в судовому засіданні.
Із досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено наступне.

Як свідчить рапорт помічника начальника-оперативного чергового Жовтоводського МВ ГУМВС України 09.10.2011 року о 20 годині 15 хвилин до чергової частини згаданого відділу по телефону "102" надійшло повідомлення з приймального відділення СМСЧ-9 про те, що до них мз телесними ушкодженнями звернувся громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 .(а.кр.пр.6).

Як свідчить рапорт помічника начальника-оперативного чергового Жовтоводського МВ ГУМВС України 09.10.2011 року о 21 годині 40 хвилин до чергової частини згаданого відділу по телефону "102" надійшло повідомлення з приймального відділення СМСЧ-9 про те, що до них машиною швидкої допомоги доставлено громадянина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пенсіонера, мешкаючого по АДРЕСА_4 з тілесними ушкодженнями у вигляді відкритого перелому лівої голені, ЧМТ (а.кр.пр. 7).

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.10.2011 року випливає, що слідча СО Жовтоводського МВ ГУМВС в Дніпропетровській області о 22 годині 45 хв. прибула на проїзну частину по вул. Перемоги в районі будинку 49 в м. Жовті Води, яка була місцем ДТП, та, оглянувши її, зафіксувала, що ця ділянка місцевості нічим не освітлена, транспортні засоби на цьому місці відсутні, слідів шин та гальмувального шляху не має, будь-яких відокремлених від транспортного засобу частин та інших об`єктів не виявлено, у края проїжджої частини з південної сторони мається калюжа рідини бурого кольору, схожої на кров, у парку, що розташований праворуч біля дороги, виявлено чобіт на ліву ногу (а.кр.пр. 8-12).

Відповідно до протоколу огляду та перевірки технічного стану транспорту 10.10.2011 року інспектор з дізнання ВДАЇ ОСОБА_28 прибув до боксу №1 Жовтоводського МВ ГУМВС України, що розташований по вул. Горького, 12, де в присутності двох понятих здійснив огляд мотоцикла марки М двигун № НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_1 та встановив, що явних зовнішніх пошкоджень мотоцикл не має, у нього відсутня коляска на рамі, стан шин має допустиму висоту малюнка протектора, стан рульового керування, гальмової системи, світлових приладів знаходяться у справному стані. Згідно реєстраційної картки власником зазначеного мотоциклу є ОСОБА_29 (а.кр.пр. 14-16).

Такими чином, існують суттєві розбіжності зазначені у протоколі огляду та перевірки технічного стану транспорту та показаннях свідка ОСОБА_14 , тобто даний протокол не підтверджує винність обвинуваченого.
Як вбачається із довідок СМСЧ-9 на а.кр.пр.17,18 ОСОБА_7 09.10.2011 року о 20 год 10 хв. звернувся у приймальне відділення згаданого закладу, де був оглянутий лікарем- травмотологом, йому був виставлений діагноз забиті рани голови, алкогольне сп`яніння та йому була надана медична допомога; ОСОБА_10 09.10.2011 року о 21 год.10 хв. був доставлений в приймальне відділення СМСЧ-9, також був оглянути лікарем-травматологом, йому було виставлено діагноз оскольчатий перелом лівої гомілки із зміщенням відламків, забій правого плеча, гематоми м`яких тканин голови, алкогольне сп`яніння та надана медична допомога.

Згідно акту судово-медичного дослідження (обстеження) №127 від 26.10.2011 року -27.10.2011 року при огляді ОСОБА_10 не виявляється можливим визначити ступінь тяжкості його тілесних ушкоджень (а.кр.пр.39).

Супровідний лист станції швидкої медичної допомоги (а.кр.пр. 52) свідчить про те, що ОСОБА_10 був доставлений у лікарню з вулиці Перемоги, поблизу будинку 45, по виклику прийнятому 09.10.2011 року о 19 год. 50 хв.

Згідно акту судово-медичного дослідження (обстеження) №135/127 від 17.11.2011 року -28.11.2011 року при огляді у ОСОБА_10 виявлені наступні тілесні ушкодження: відкритий перелом верхньої та середньої третини лівої гомілки; лінійна рана на передній поверхні верхньої третини лівої гомілки; закритий перелом хірургічної шийки правого плеча; крововиливи на шкірі зовнішньої та задньої поверхонь правого плеча в верхній третині; закритий перелом четвертого ребра по середній підпахвовій лінії справа; синець на шкірі лівої скроневої та вилицевої областей голови; синець на шкірі верхньої та нижньої повік лівого ока; чотири садна на шкірі черева; садно на шкірі передньої поверхні правого колінного суглобу; синець на шкірі тильної поверхні лівої кисті по всій її площині; крововиливи на шкірі внутрішньої поверхні лівого передпліччя по всій її довжині. Тілесні ушкодження - відкритий перелом верхньої та середньої третини лівої гомілки і лінійна рана на передній поверхні верхньої третини лівої гомілки, закритий перелом хірургічної шийки правого плеча; закритий перелом четвертого ребра по середній підпахвовій лінії справа, виявлені у ОСОБА_10 згідно п.п. 2.2.1. "в" та 2.2.2. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року, відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості, так як консолідації (зрощення) кісних уламків необхідний термін часу не менш ніж 21 доба. Тілесні ушкодження у вигляді синців, саден та крововиливів всіх локалізацій згідно п.п. 2.3.2. "б" та 2.3.5 тих же Правил, відносяться до категорії легких. Давність спричинення цих телесних ушкоджень може відповідати даті, вказаній в направленні, т.т. 09.10.2011 року. Не можна виключити, що ці тілесні ушкодження могли бути спричинені при обставинах, на які посилається потерпілий, тобто при ДТП, при наїзді автотранспортного засобу, який рухався на пішохода (а.кр.пр. 55-57).

Згідно висновку експерта №14 «Е»/135/127(2011р) від 10.02.2012 року - 13.02.2012 року не виявляється можливим дати відповідь на питання: «1) Какие телесные повреждения имеються у ОСОБА_30 .? их характер, локализация, механизм образования, давность причинения? 2) Могли ли телесные повреждения образоваться в результате удара выступающими частями мотоцикла, если ОСОБА_31 шел по правой обочине, навстречу движению транспорту? 3) Степень тяжести телесных повреждений у ОСОБА_30 .?» (а.кр.пр.67).

Як свідчить висновок автотехничної експертизи №70/27-132 від 02.03.2012 року у дорожній обстановці коли водій ОСОБА_7 , керуючи 09.10.2011 року приблизно о 19 год. 30 хв. мотоциклом М 72 державний номер НОМЕР_1 із вимкненими фарами (включен тільки підфарник) та здійснюючи рух по вул. Перемоги в м. Жовті Води у зустрічному напрямку відносно руху пішохода ОСОБА_10 мав діяти у відповідності із вимогами п.п. 19.1, 12.1 Правил дорожнього руху України. Технічна можливість запобігти пригоді для водія мотоциклу М 72 державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 визначалася виконанням ним вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України та для нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які не дали би йому змоги виконати їх. При заданому механізмі пригоди дії водія мотоциклу М 72 державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.п. 19.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, а його дії, що не відповідали вимогам п. 12.1.Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходилися у причинно-наслідковому зв`язку із настанням події ДТП, що розглядається. (а.кр.пр. 71-72).

Згідно висновку експерта №20 "Е" від 28.03.2012 року у ОСОБА_7 при огляді та за даними медичних документів виявлені наступні тілесні ушкодження: рубець на шкірі лівої тім`яної частини голови в 4,5 см. від середньої лінії та в 17 см. від границі росту волосся на потилиці, який є наслідком загоєння рани; рубець на шкірі лівої тім`яної частини голови в 5,3 см. вище верхнього полюсу лівої ушної раковини і 5 см. від границі росту волосся на лобі, який є наслідком загоєння рани; рубець на шкірі правої тім`яної частини голови в 8,7 см. вище верхнього полюсу правої вушної раковини та на відстані 3 см. від границі росту волосся на лобі, який є наслідком загоєння рани. Давність спричинення цих тілесних ушкоджень може відповідати даті, на яку вказує оглянутий, т.т 09.10.2011 року, що підтверджується медичними документами на його ім"я. Тілесні ушкодження - рубці всіх перерахованих вище локалізацій на шкірі голови - могли бути спричинені при множинних (щонайменш - 3-х) діях (ударах) твердого предмету (предметів) жорсткої конструкції з вираженим кінцем або (і) ребром, або при співударіннях з подібними предметами. В зв`язку з тим, що в наданих медичних документах не повно наведені дані про ушкодження (не має опису їх стінок, дна, ребер, не зазначена наявність або відсутність тканинних перетинок та т.і.) - не виявляється можливим визначити характерні індивідуальні риси предмету (предметів), якими були завдані ці ушкодження, але з більшою долею вірогідності можна припустити, що ці ушкодження могли бути заподіяні уламками гілок при русі на мотоциклі в якості водія (як це зазначено в питанні постанови). З меншою вірогідністю можна припустити , що ці ушкодження могли бути спричинені при ударах металевою трубою або дерев`яною биткою (як на то вказує оглянутий), які мають форму циліндра і, зазвичай, утворюють при ударах ушкодження без гострих кінців (а.кр.пр. 112-113).

Як вбачається з висновку експерта №22 "Е"/14 "Е" 2012 р/ 135/127 (2011р) від 28.03.2012 -30.03.2012 року у ОСОБА_10 при огляді та за даними медичних документів виявлені наступні тілесні ушкодження: відкритий перелом верхньої та середньої третини лівої гомілки; лінійна рана на передній поверхні верхньої третини лівої гомілки; закритий перелом хірургічної шийки правого плеча; крововиливи на шкірі зовнішньої та задньої поверхонь правого плеча в верхній третині; закритий перелом четвертого ребра по середній підпахвовій лінії справа; синець на шкірі лівої скроневої та вилицевої областей голови; синець на шкірі верхнього та нижнього повік лівого ока; 4 садна на шкірі черева; садна на шкірі передньої поверхні правого колінного суглобу; синець на шкірі тильної поверхні лівої кисті по всій площині; крововиливи на шкірі внутрішньої поверхні лівого передпліччя по всій її довжині. Давність спричинення цих тілесних ушкоджень може відповідати даті, яка вказана в даній постанові та даті на яку вказує потерпілий, т.т. 09.10.2011 року, що підтверджується даними медичних документів на його ім`я. Не можна виключити, що ці тілесні ушкодження могли бути спричинені при обставинах, на які посилається потерпілий, тобто при ДТП, при наїзді та ударі виступаючими частинами мотоциклу, який рухався, на пішохода, який рухався назустріч мотоциклу по правому узбіччю дороги. Тілесні ушкодження - відкритий перелом верхньої та середньої третини обох кісток лівої гомілки і лінійна рана на передній поверхні верхньої третини лівої гомілки, виявлені у ОСОБА_10 , згідно п. 2.2.1. "м" "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року, відносяться до категорії тяжких, небезпечних для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за своїм звичайним перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Тілесні ушкодження - закритий перелом хірургічної шийки правого плеча і закритий перелом четвертого ребра по середній підпахвовій лінії справа, виявлені у ОСОБА_10 згідно п.п. 2.2.1. "в" та 2.2.2. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року, відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості, так як для консолідації (зрощення) кісних уламків необхідний термін часу не менш ніж 21 доба. Тілесні ушкодження у вигляді синців, саден та крововиливів всіх локалізацій згідно п.п. 2.3.2. "б" та 2.3.5 тих же Правил, відносяться до категорії легких (а.кр.пр. 127-129).

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_2 ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 74 роки, про що складено актовий запис №207 (а.кр.пр.156).

Довідкою СМСЧ-9 від 26.09.2014 року підтверджується те, що ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні у травмотологічному відділенні зазначеного закладу з 09.10.2011 року , виписаний 17.10.2011 року (а.кр.пр. 164).

Із постанов про визнання речовими доказами від 29.10.2014 року та 07.11.2014 року вбачається, що черевик на ліву ногу, марлевий тампон зі змивами речовини бурого кольору та мотоцикл марки М 72 реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовими доказами по справі. (а.кр.пр.190, 192,196).

Таким чином, письмові докази, що їх надало суду обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, що передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, свідчать про те, що 09.10.2011 року приблизно о 19 год. 30 хв. біля будинку 49 на неосвітленій ділянці вул. Перемоги у м. Жовті Вод сталася дорожньо-транспортна пригода з участю невідомого транспортного засобу, в наслідок якої був травмований ОСОБА_10 , який отримав, в тому числі, тяжкі тілесні ушкодження. О 19 год. 50 хв. на місце ДТП було здійснено виклик машини "Швидкої допомоги". О 20 год. 10 хвилин на прийомне відділення СМСЧ-9 за медичної допомогою самостійно звернувся ОСОБА_7 із травмою голови, пояснивши це побиттям невідомими особами, а о 21 год 10 хв. туда же був доставлений ОСОБА_10 . Судово-медичним експертом не виключено, що тілесні ушкодження, що виявлені у ОСОБА_10 могли бути спричинені при ДТП, при наїзді та ударі виступаючими частинами мотоциклу, який рухався, на пішохода, який рухався назустріч мотоциклу по правому узбіччю дороги. Тілесні ушкодження у ОСОБА_7 , по висновкам експерта, могли бути спричинені при множинних (щонайменш - 3-х) діях (ударах) твердого предмету (предметів) жорсткої конструкції з вираженим кінцем або (і) ребром, або при співударіннях з подібними предметами. Автотехнічний експерт також дійшов висновку, що водій ОСОБА_7 , що рухався на мотоциклі на зустріч пішоходу ОСОБА_10 , порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.1. а) та 12.1 Правил дорожнього руху України та не мав будь-яких технічних перешкод, які б не дали йому змоги виконати ці вимоги. Експерт також дійшов висновку про наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями водія ОСОБА_7 та настанням ДТП, що розглядається.

З огляду на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він скоїв наїзд на потерпілого ОСОБА_10 рухаючись на мотоциклі у зустрічному йому напрямку, беручи до уваги, що ця обставина не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, а також усвідомлюючи, що вище зазначені експертні висновки базуються на невірних вихідних даних (механізм ДТП), суд не може взяти до уваги як докази винуватості ОСОБА_7 у скоєнні ДТП висновки автотехнічної експертизи №70/27-132 від 02.03.2012 року та судоаво-медичних експертиз а №20 "Е" від 28.03.2012 року та №22 "Е"/14 "Е" 2012 р/ 135/127 (2011) від 28.03.2012 року.

Отже, механізм скоєння ДТП встановлених судом з показів свідка ОСОБА_14 та пояснень потерпілого ОСОБА_9 знаходиться в протиріччі з обставинами викладеними в обвинувальному акті. Інших доказів в підтвердженнч версії обвинувачення суду не надано.

В обвинувальному акті також, відсутні відомості про те, що на момент інкримінованого ДТП ОСОБА_7 , останній перевозив на мотоциклі у якості пасажира ОСОБА_14 .

Не є підтвердженням винуватості ОСОБА_7 у скоєнні ДТП за участі ОСОБА_10 , на переконання суду, і долучені до справи речові докази, а саме: черевик на ліву ногу та мотоцикл марки М 72 реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки матеріалами кримінального провадження не підтверджено ким, коли, звідки та за яких обставин згаданий мотоцикл був вилучений та доставлений до боксу Жовтоводського МВ ГУМВС України, як і не підтверджено кому саме належить вилучений з місця ДТП черевик. Речовий доказ у вигляді марлевого тампону зі змивами речовини бурого кольору також не підтверджує причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення оскільки будь-які медичні дослідження речовини, яка мається на цьому тампоні досудовим слідством не проводилися.

Окрім того, протоколу огляду та перевірки технічного стану транспорту від 10.10.2011 року (а.кр.пр.14-16) складений в приміщенні боксу №1 Жовтоводського МВ ГУМВС України не містить ніяких відомостей про ймовірну причетність оглянутого мотоциклу до інкримінованого ДТП. Натомість він складений інспектором з дізнання ВДАЇ ОСОБА_28 , який не входить в склад слідчої групи і процесуально не був вповноважений на проведення цієї слідчої дії. Крім того, в провадженні відсутні будь-які відомості про те, яким чином оглянутий мотоцикл опинився на території Жовтоводського МВ ГУМВС.

Таким чином, проводячи судовий розгляд справи у межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, встановивши обставини, які підлягали доказуванню в цій кримінальній справі, даючи оцінку дослідженим та перевіреним під час судового розгляду доказам, які встановлюють наявність або відсутність суспільно-небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, наслідки та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення такої, суд дійшов висновку про те, що пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що кваліфікується, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили тяжкі тілесні ушкодження потерпілому, визнається судом недоведеним, оскільки досудовим слідством не було надано суду достатніх та необхідних доказів, які б свідчили про вину ОСОБА_7 у скоєнні цього злочину. Отже, сторона обвинувачення, із-за своєї халатності, не довела винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.

Судом досліджувались характеризуючи дані обвинуваченого ОСОБА_7 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає, скарг та нарікань на його поведінку не надходило. За місцем роботи характеризується позитивно. На обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Має постійне місце проживання, має на утриманні дружину та сина ( а.кр.пр.170,171,173,183,184,185,186,187. а.с.1Т.3).
Як вже зазначалося вище відповідно до ч.1 та ч. 6 ст. 22, ч. 1 та ч. 3 ст. 23 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Суд зазначає, що в ході судового слідства не були допитані п`ятеро свідків обвинувачення, а саме: ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_18 та ОСОБА_22 . Від допиту даних свідків прокурор відмовився.

Суд також зазначає, що ним неодноразово вживалися передбачені законом заходи для виклику цих свідків в судове засідання задля забезпечення права стороні захисту на їх допит. Втім згадані особи до суду не з`явилися, їх привід через правоохоронні органи здійснений не був, а отже, на думку суду, сторона обвинувачення не виконала свого обов`язку щодо забезпечення присутності свідків обвинувачення в судовому засіданні.

Також, і не було заявленого прокурором клопотання про оголошення в судовому зсіданні показів померлого свідка ОСОБА_21 , як і не надані відповідних документів на підтвердження факту смерті ОСОБА_21 .

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 року Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду справ і постановлення вироку всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
Згідно зі ст. 327 ч. 5 КПК України коли не доведено участі підсудного у вчиненні злочину, суд постановляє виправдувальний вирок.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції і повинні відповідати їй.

У відповідності зі ст.62 Конституції України, п.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

При цьому у відповідності зі ст.62 Конституції України, п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також на доказах, що одержані незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч.2ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

За практикою тлумачення Європейським судом з прав людини національний суд має оцінити представлені йому докази і вагомість будь- яких доказів, які сторона хоче долучити до справи. Однак, Суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає п. 1 статті 6 ( mutatis mutandis, рішення у справі «Шенк проти Швейцарії» (Schenk v. Switzerland) від 12 липня 1988 р., серія A № 140, с. 29, п. 46).
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Частиною 1 ст. 94 КПК України визначено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Будь-який громадянин (підозрюваний, обвинувачений) має право (яке він може використовувати або не використовувати за своїм бажанням) давати показання, але він не зобов`язаний доводити свою невинність. Обвинувачений вправі давати будь-які свідчення. Обвинувачений має право повністю відмовитися від дачі показів (пояснень), навіть має право відмовитися від відповідей на окремі питання. Факт повної відсутності у обвинуваченого доказів невинності сам по собі не вважається доказом його провини. Факт відмови обвинуваченого від показань і від окремих письмових пояснень, факт давання ним суперечливих і навіть помилкових показань не є підставою для обвинувального вироку.

Якщо висунуті обвинувачення у вчинені кримінально карного діяння, то тягар доведення цих звинувачень, тобто обов`язок щодо пошуку, збирання і надання суду доказів вини обвинуваченого, лежить на стороні обвинувачення.

Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, усправі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип призумції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину: обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. (Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain).

Пункт 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень суди відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного. (Рішення ЄСПЛ у справі «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії»).

Отже, обвинувачення повинно довести «кожний факт», пов`язаний із злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі.
Таким чином, правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого виступає гарантією не тільки для обвинуваченого, воно служить також гарантією досягнення мети правосуддя. Завдяки даному правилу досягається об`єктивна істина, так як обвинувачення ґрунтується тільки на безсумнівних доказах і безспірних фактах.
Також, в рішенні ЄСПЛ у справі «Коробов проти України» (п.65) зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Обовязок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версією захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії, події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія, подія, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Недоведеність об`єктивної сторони сторони пред`явленого обвинувачення вже саме собою є достатньою підставою для визначення недоведеним обвинувачення в цілому, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 року при розгляді справи №688/788/15-к.

Відповідно до ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведеності у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, суд приходить до переконання, що зібрані по справі докази не підтверджують, що кримінальне правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_7 вчинене обвинуваченим і всі можливості збирання додаткових доказів судом вичерпані, а тому вважає за необхідне визнати ОСОБА_7 невинуватим у вчиненні вказаного злочину та виправдати його.

Під час досудового слідства ОСОБА_7 обрано міру запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд (а.кр.пр. 102-103), який відповідно до ч. 4 ст. 374 КПК України необхідно скасувати.

По кримінальному провадженню було проведено три експертизи, але враховуючи те, що суд прийшов до висновку про виправдання ОСОБА_7 за даним обвинуваченням, судові витрати, відповідно до положень ст.124 КПК України з обвинуваченого не стягуються.

Речові докази:

- черевик на ліву ногу та марлевий тампон зі змивами речовини бурого кольору - знищити;

- мотоцикл марки М 72 реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути ОСОБА_7 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 369-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.286 КК України та виправдати його, у зв`язку із недоведеністю його вини у вчинені кримінального правопорушення.
Скасувати обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у виді підписки про невиїзд.

Речові докази:

- черевик на ліву ногу та марлевий тампон зі змивами речовини бурого кольору - знищити;

- мотоцикл марки М 72 реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути ОСОБА_7 .

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Вирок проголошено 09 серпня 2018 року.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1