Провадження № 1-кс/344/7190/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання cтаршого слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором, про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0002653 від 11.07.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилався на те, що 24.09.2018 о 12.10 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України . Під час обшуку затриманої особи вилучено:

- із зовнішньої лівої кишені куртки, мобільний телефон марки «Nokia», ІМЕІ: НОМЕР_1 , в якому знаходиться сім-картка, оператора зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_2 , який знаходиться в чохлі;

- із лівої бокової кишені штанів, -;

- 2 купюри, номіналом по 200 грн., серії та номерами - ЗБ4009348, СЗ4563757;

- 3 купюри номіналом по 100 грн., серіями та номерами ГГ5252809, ЗА6794626;

- 1 купюра номіналом 10 грн., серії та номером УД2572008;

- 1 купюра номіналом 5 грн., серії та номером УБ4086103;

- 2 купюри номіналом 2 грн., серії та номером ТА9646386, КД9863205;

- 3 купюри номіналом 1 грн., серії та номерами ПЄ6702463, НЗ0187262, ТА3103729, які в подальшому були поміщені у два паперові конверти, та опечатані в присутності понятих.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Підставами для тимчасового вилучення вище зазначеного майна стало те, що вони могли бути одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та є доходами від них, крім цього є підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, могли бути використані як засоби вчинення кримінального правопорушення.

В ході досудового розслідування будь-які документи, які підтверджують право власності на майно зазначене у клопотанні не здобуто, однак є достатні підстави вважати, що зазначеним майном та грошовими коштами користувався та розпоряджався ОСОБА_4 , оскільки вони були безпосередньо вилучені в нього під час обшуку затриманої особи та могли бути здобуті злочинним шляхом.

Учасники процесу в судове засідання не з`явились, слідчий попередньо подав клопотання відповідно до якого просив клопотання про арешт слухати без його участі.

Володілець (власник) майна в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву, відповідно до якої просив клопотання розглядати без його участі.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи, що всі особи, які беруть участь у судовому провадженні в судове засідання не прибули приходжу до висновку, про можливість розгляду клопотання без здійснення фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В той же час стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що речі, які вилучено під час обшуку затриманого ОСОБА_4 могли зберегти на собі сліди вчинення вказаного злочину та інших злочинів, є речовими доказами у кримінальному провадженні та мають статус тимчасово вилученого майна, а тому виникла необхідність у накладені на них арешту з метою збереження речових доказів до з`ясування всіх обставин кримінального провадження. Крім того постановою слідчого від 25.09.2018 року їх визнано речовими доказами.

Отже з метою збереження речових доказів вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 яке було тимчасово вилучене під час обшуку затриманої особи, а саме:

- мобільний телефон марки «Nokia», ІМЕІ: НОМЕР_1 , в якому знаходиться сім-картка, оператора зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_2 , який знаходиться в чохлі;

- гаманець у якому знаходиться, грошові кошти;

- із лівої бокової кишені штанів, -;

- 2 купюри, номіналом по 200 грн., серії та номерами - ЗБ4009348, СЗ4563757;

- 3 купюри номіналом по 100 грн., серіями та номерами ГГ5252809, ЗА6794626;

- 1 купюра номіналом 10 грн., серії та номером УД2572008;

- 1 купюра номіналом 5 грн., серії та номером УБ4086103;

- 2 купюри номіналом 2 грн., серії та номером ТА9646386, КД9863205;

- 3 купюри номіналом 1 грн., серії та номерами ПЄ6702463, НЗ0187262, ТА3103729.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1