Справа № 203/2412/18
Провадження № 1-в/0203/52/2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2018 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська
у складі: судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро подання Центрального районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області від 13.07.2018 року про скасування звільнення від відбуття покарання з випробуванням, призначеного вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14.03.2018 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з освітою середньою, не працюючого, раніше неодноразово судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 .

В С Т А Н О В И В:
14 березня 2018 року ОСОБА_3 був засуджений Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 309 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням на один рік. На підставі ст. 76 КК України на засудженого судом були покладені обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
З подання Центрального районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області вбачається, що 23.05.2018 року копія вироку відносно ОСОБА_3 надійшла для виконання до Центрального районного сектору. 29.05.2018 року засуджений ОСОБА_3 співробітниками Центрального районного сектору був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, йому були роз`яснені обов`язки, покладені на нього судом, винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію (1-й, 2-й, 3-й та 4-й четвер кожного місяця). ОСОБА_3 був попереджений, що у разі порушення порядку та умов відбування покарання з випробуванням, а також у разі систематичного притягнення до адміністративної відповідальності, звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути скасоване судом, і він буде направлений для відбування призначеного покарання за вироком суду. 02.07.2018 року засуджений ОСОБА_3 не прибув на реєстрацію до Центрального районного сектору, про неможливість прибути будь-яким зручним для нього способом не повідомив. 03.07.2018 року співробітниками Центрального районного сектору був здійснений телефонний дзвінок за номером, який згідно пояснень належить матері засудженого з випробуванням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . На дзвінок відповіла жінка, яка відрекомендувалась, як ОСОБА_5 , та повідомила, що її син знаходиться вдома, а вона перебуває на роботі. ОСОБА_5 зобов`язалась переказати своєму синові ОСОБА_3 про необхідність явки до Центрального районного сектору на 04.07.2018 року. Але за викликом до сектору засуджений ОСОБА_3 так і не прибув. 05.07.2018 року засуджений ОСОБА_3 вдруге не прибув на реєстрацію до Центрального районного сектору, про неможливість прибути будь-яким зручним для нього способом не повідомив. 06.07.2018 року співробітниками Центрального районного сектору був здійснений телефонний дзвінок за номером, який згідно пояснень належить матері засудженого з випробуванням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . На дзвінок відповіла жінка, яка відрекомендувалась, як ОСОБА_5 , та повідомила, що вона переказувала своєму синові про необхідність явки 04.07.2018 до Центрального районного сектору, чому саме він не з`являється жінці невідомо. ОСОБА_5 зобов`язалась вдруге переказати своєму синові ОСОБА_3 про необхідність явки до Центрального районного сектору протягом дня. Але за викликом до сектору засуджений ОСОБА_3 так і не прибув. 10.07.2018 року співробітниками Центрального районного сектору було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 з метою з`ясування причин не прибуття ОСОБА_3 за викликами до сектору. Під час виходу за вищевказаною адресою двері домоволодіння відчинила дівчина, яка відрекомендувалась ОСОБА_6 , молодшою сестрою засудженого ОСОБА_3 , та повідомила, що іі брата вдома немає, де саме він може перебувати дівчині невідомо. Також дівчина погодилася передати виклик братові до сектору на 12.07.2018 року. 12.07.2018 року засуджений ОСОБА_3 втретє не прибув на реєстрацію до Центрального районного сектору, про неможливість прибути будь-яким зручним для нього способом не повідомив. В цей же день співробітниками Центрального районного сектору був здійснений телефонний дзвінок за номером, який згідно пояснень належить матері засудженого з випробуванням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . На дзвінок відповіла жінка, яка відрекомендувалась, як ОСОБА_5 , та повідомила, що кожен раз переказувала своєму синові про необхідність прибути за викликом до сектору, чому саме ОСОБА_3 не з`являється за викликами жінці не відомо. Також, цього ж дня, співробітниками сектору було прийнято телефонний дзвінок від чоловіка, який відрекомендувався, як ОСОБА_3 та повідомив, що він 13.07.2018 року прибуде до сектору та надасть письмове пояснення, щодо своїх неявок. Під час телефонної розмови від засудженого ОСОБА_3 стало відомо, що він лікується від отриманої травми, але коли саме він її отримав та в який медичний заклад звернувся за наданням йому медичної допомоги не повідомив. Але за викликом до сектору засуджений ОСОБА_3 так і не прибув, у зв`язку з чим Центральним районним сектором було направлено відповідні запити до медичних установ. Таким чином, будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням та обов`язками, покладеними на нього судом, ОСОБА_3 попереджався про наслідки невиконання покладених на нього судом обов`язків та систематичного притягнення до адміністративної відповідальності. Але не зважаючи на це він систематично не з`являється на реєстрацію без поважних причин, жодного виправдовувального документу до сектору не надав, що унеможливлює контроль за його поведінкою. Все це свідчить про ухилення засудженого від відбування покарання з випробуванням, а також про небажання засудженого ОСОБА_3 стати на шлях виправлення та про нездатність його до самоконтролюючої та законослухняної поведінки. Все це може призвести до скоєння засудженим нового кримінального правопорушення.
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, за наявною інформацією особа перебуває під вартою, що слід визнати поважними причини неявки ОСОБА_3 . У зв`язку із вищевикладеним, вважаю за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_3 .
Представник органу пробації та прокурор в судове засідання не з`явилися, про місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомили.
Згідно ч.5 ст. 539 КПК України у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в наступний час підстав для задоволення подання не має.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Таким чином, для направлення засудженого для відбування призначеного покарання під час іспитового строку згідно ч. 2 ст. 78 КК України достатньо невиконання ним хоча б однієї із двох умов: невиконання покладених на нього обов`язків, визначених у ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Згідно ст. 166 КВК України у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Суд приймає до уваги, що ОСОБА_3 в період відбуття іспитового строку визначеного вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та ч.2 ст. 185 КК України, та останнього 12.09.2018 року засуджено Кіровським районним судом м. Дніпропетровська та відповідно до ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2018 року, остаточно визначено покарання у вигляді трьох років та трьох місяців позбавлення волі.
З урахуванням вищевикладеного, приходжу до висновку, що подання Центрального районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та направлення останнього в місця позбавлення волі строком на один рік для відбування покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14.03.2018 року, слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.. 166 КВК, п.8 ч.1 ст.537, п.3 ч.2 , ч.4 та ч.5 ст.539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Подання Центрального районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області від 13.07.2018 про направлення ОСОБА_3 , звільненого від покарання з випробуванням, для відбування покарання, призначеного вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14.03.2018, - залишити без задоволення.
Особову справу №17/2018 відносно ОСОБА_3 повернути до Центрального районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом семі діб з дня її оголошення.

Суддя Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська ОСОБА_1