Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/1293/18

Справа № 711/3573/18

10 травня 2018 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 за участю:

секретар - ОСОБА_2 , прокурор - ОСОБА_3 , слідчий - ОСОБА_4 , захисник - ОСОБА_5 , підозрюваний - ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_6 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Іванівка Чигиринського району Черкаської області, зареєстроване місце проживання за адресою: с. Іванівка, Чигиринський район, Черкаська область, фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, кримінальне провадження №0000108,

ВСТАНОВИВ:
08.05.2018р. слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить продовжити ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 09.07.2018р..
В обґрунтування клопотання зазначено, що досудове розслідування здійснюється за обставинами відповідно до яких в середині серпня місяця 2017 року близько 07 години 00 хвилин, в спальній кімнаті житлового будинку по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , - ОСОБА_6 із застосуванням фізичного насильства, яке виразилось в заламуванні обох рук за спину та насильницькому утриманні, вступив з малолітньою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в статеві зносини природнім способом проти її волі, в результаті чого остання завагітніла.
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні зґвалтування малолітньої.

За даними обставинами 13.03.2018р. зареєстроване кримінальне провадження №000108 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.152 КК України.

13.03.2018р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України.

Ухвалою слідчого судді Чигиринського районного суду Черкаської області від 14.03.2018р. ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права звільнення під заставу із строком дії запобіжного заходу до 11.05.2018р..

До теперішнього часу досудове розслідування не завершено, оскільки необхідно здійснити наступні дії: провести молекулярно-генетичну експертизу з метою встановлення походження новонародженої дитини потерпілої ОСОБА_8 від підозрюваного; закінчити проведення комплексної психолого-психіатричної експертизи потерпілої ОСОБА_8 та судово-психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_6 ; повідомити про кінцеву підозру ОСОБА_6 ; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Враховуючи, що досудове розслідування не закінчено, а ризики негативної поведінки підозрюваного, які існували під час обрання запобіжного заходу, не змінилися, підстави для заміни запобіжного заходу на більш м`який відсутні, а тому існує необхідність у продовженні застосування запобіжного заходу.
В судовому засіданні прокурор і слідчий підтримали клопотання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою і наполягали на його задоволенні.

Захисник і підозрюваний наполягали на необхідності зміни запобіжного заходу на будь-який інший, зокрема, домашній арешт. При цьому підозрюваний зауважив, що не причетний до події кримінального правопорушення і бажає, щоб якомога скоріше провели молекулярно-генетичну експертизу, що звільнить його від оголошеної підозри.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №000108, та, дослідивши докази по даних матеріалах (протоколи допиту свідків та потерпілої, висновок судово-медичної експертизи, повідомлення про підозру тощо), заслухавши думку прокурора, слідчого, захисника і підозрюваного, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст.183, 184 КПК України.

Оцінивши додані до клопотання документи, вбачається об`єктивною наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, тобто умисного особливо тяжкого злочину, покарання за який передбачає можливість позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 закінчується 11.05.2018р., але в судовому засіданні встановлено, що на даний час ризики передбачені ст.177 КПК України, які існували на момент обрання запобіжного заходу, не зменшилися та є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою змусити їх змінити показання, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Про такі ризики свідчать тяжкість вчиненого злочину, ставлення підозрюваного до його наслідків та обставин, які передували події злочину, несприятлива сімейна обстановка, особисті дані підозрюваного (раніше притягався до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштований, проживає в орендованому житловому приміщенні без відповідної реєстрації тимчасового місця проживання), його майновий стан (відсутність належним чином зареєстрованого особистого рухомого та нерухомого майна, відсутність стабільних доходів), відсутність міцних соціальних зв`язків за місцем проживання.
Розглядаючи питання доцільності застосування запобіжного заходу варто зауважити, що на теперішній час не змінилися обставини, які обумовили потребу в його застосуванні. Ступень ризику негативної поведінки підозрюваного також не зменшився, що дає підстави для продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

При визначенні виду запобіжного заходу, застосування якого є доцільним та необхідним заходом процесуального впливу, слідчий суддя виходить із того, що враховуючи особливості характеризуючих даних підозрюваного, рівень його освіти, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, обставини вчинення злочину та ступень суспільної небезпечності його наслідків, належну процесуальну поведінку підозрюваного не можуть забезпечити такі види запобіжних заходів як особисте зобов`язання, особиста порука, застава чи домашній арешт.

Особисте зобов`язання не може бути застосовано, оскільки підозрюваний своєю поведінкою довів, що не може самостійно дотримуватись належної правослухняної поведінки.

Особиста порука чи застава не можуть бути застосовані через відсутність об`єктивних передумов для таких заходів відсутність поручителів та відсутність у підозрюваного можливості внести заставу.

Домашній арешт не може бути застосований, оскільки у підозрюваного відсутнє особисте житло, окрім орендованого, тобто того де він проживав протягом останніх кількох років однією сім`єю з потерпілою, її матір`ю та іншими дітьми. В той же час подія кримінального правопорушення, пов`язана саме з насильством над малолітнім членом сім`ї (фактично над падчеркою підозрюваного) та аморальною поведінкою підозрюваного, направленою на розбещення малолітньої дитини. Тож домашній арешт за останнім місцем проживання підозрюваного не забезпечить усунення найважливіших ризиків негативної поведінки підозрюваного вплив на потерпілу та свідків, вірогідність продовження протиправної поведінки в сім`ї.

За таких обставин, беручи до уваги стан здоров`я підозрюваного, особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини події кримінального правопорушення (спосіб, місце, час вчинення, тяжкість наслідків т.і.) та обставини сімейної обстановки, що передували події кримінального правопорушення (поведінка підозрюваного, його відношення до батьківських обов`язків, ступень участі у вихованні та соціальній адаптації дітей, з якими підозрюваний проживає), ступень суспільної небезпечності, які несуть в собі злочинні діяння, що направлені проти статевої свободи і обумовлені здійсненням насильства в сім`ї над малолітніми особами членами сім`ї, вважаю, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування в кримінальному провадженню, є тримання під вартою.

Тож з урахуванням наведеного, тримання підозрюваного під вартою в межах строку досудового розслідування є виправданим, оскільки лише такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та надаси змогу належним чином запобігти ризикам, передбаченим п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, для належного закінчення досудового розслідування по кримінальному провадженню.

Зважаючи на особливості події кримінального правопорушення, обставини що передували такій події, тяжкість наслідків, то на підставі п.2 ч.4 ст.183 КПК України та вищевикладених обставин, які обумовлюють необхідність застосування запобіжного заходу, вважаю за необхідне не визначати підозрюваному заставу, оскільки такий захід не відповідає меті його застосування в даному випадку і не забезпечить гарантування усунення ризиків належної поведінки підозрюваного.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до 09 липня 2018 року включно.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, слідчому і прокурору.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений 11 травня 2018 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1