Дата документу 07.11.2018 Справа № 554/8269/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2018 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави клопотання старшого слідчого ВП№2 ПВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0001213 від 11.10.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

06 листопада 2018 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшло клопотання старшого слідчого ВП№2 ПВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, вилучене 05.11.2018 під час огляду, а саме мобільний телефон марки «Нокіа RM 1011» ІМЕІ: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який належать ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 10.09.2018 року близько 06.00 год невідома особа перебуваючи по вул. Інститутський Проріз, 76 таємно викрала з сумки мобільний телефон Нокіа ІМЕІ: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України на імя ОСОБА_5 банківську картку Приватбанку, чим спричинено ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 3150 грн.

11.10.2018 року відомості про дану подію були внесені до ЄРДР за №0001213 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
05.11.2018 року підставі заяви ОСОБА_5 було оглянуто та вилучено мобільний телефон Нокіа RM 1011 ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .

05.11.2018 постановою старшого слідчого про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, вказаний мобільний телефон було визнано речовими доказом по кримінальному провадженню № 0001213.

З метою забезпечення збереження речового доказу, запобігання можливості його псування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження, з метою проведення експертизи, який було вилучено під час огляду по досудовому розслідуванню, слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням.

У судове засідання слідчий ОСОБА_6 не з`явився, надіслав заяву про розгляд клопотання без його участі. У заяві зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі, прохав його задовольнити. Власник майна ОСОБА_7 надіслав до суду заяву, у якій прохав розглядати справу без його участі , проти накладення арешту не заперечував. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, що визначено ч.1 ст. 172 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що в провадженні ВП№2 ПВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001213 від 11.10.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України (а.с. 2).

Згідно протоколу про прийняття заяви гр. ОСОБА_5 від 10.10.2018, встановлено, що 10.09.2018 року близько 06.00 год. невідома особа перебуваючи по вул. Інститутський проріз 76 таємно викрала з сумки мобільний телефон Нокіа ІМЕІ: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , банківську картку Приватбанку (а.с.3).

Згідно заяви ОСОБА_5 від 05.10.2018 він добровільно надав для огляду та подальшого вилучення співробітникам поліції мобільний телефон Нокіа ІМЕІ: НОМЕР_1 (а.с.7)

З протоколу про огляд від 05.11.2018 слідує, що під час огляду, який було проведено у приміщенні ВП№2 ПВП ГУНП в Полтавській області за адресою м. Полтава, вул. Стрітенська,16 було вилучено мобільний телефон марки «Нокіа RM 1011» ІМЕІ: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 (а.с.4-5).

Відповідно до ч. 5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Зі змісту ч.7 ст.237 КПК України вбачається, що вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено, що встановлено ч.5 ст. 171 КПК України.

Відповідно п.п. 1, 2, 5,6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого,засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З Витягу з ЄРДР вбачається, що у провадженні ВП№2 ПВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження № 0001213 від 11.10.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України (а.с. 2).

Слідчим доведено, що виявлені та вилучені під час огляду 05.11.2018 року мобільний телефон марки «Нокіа RM 1011» ІМЕІ: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, об`єктом кримінально протиправних дій, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Речові докази, а саме мобільний телефон марки «Нокіа RM 1011» ІМЕІ: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна шляхом позбавленням права на його відчуження, перетворення, виконання будь-яких ремонтних робіт. При цьому враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, оскільки в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у судовому провадженні.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 131,132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого ВП №2 ПВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0001213 від 11.10.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - задовольнити .

Накласти арешт на майно вилучене під час огляду 05.11.2018 р., а саме на мобільний телефон марки «Нокіа RM 1011» ІМЕІ: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , шляхом заборони його відчуження, перетворення, виконання будь-яких ремонтних робіт - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Вилучені речі зберігати у камері речових доказів ВП №2 ПВП ГУНП в Полтавській області за адресою м. Полтава, вул. Стрітенська,16, після проведення судових експертиз передати на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1