Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-сс/781/217/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2018 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,
скаржника ОСОБА_8
слідчого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу прокурора прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 від 05 травня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 на рішення, бездіяльність слідчого та прокурора, зобов`язання вчинити певну дію по кримінальному провадженню № 00000020ч.3 ст.212, ч.1 ст.209 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 звернувся зі скаргою до слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда, в якій зазначив, що ним було подано до органу досудового розслідування клопотання про відновлення досудового розслідування та проведення слідчих дій, а саме: вручення підозри та надання копій процесуальних документів, котрі містяться в матеріалах кримінального провадження. В своєму клопотання адвоката також просив надати йому у випадку відновлення досудового розслідування матеріали кримінального провадження, відповідно до ст. 221 КПК України. Крім того, згідно з обставинами, викладеними в скарзі, адвокат просив скасувати рішення про зупинення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 00000020 та зобов`язати прокурора, слідчого вчинити певні дії.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 травня 2018 року відмовлено у задоволенні вказаної скарги.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що у кримінальному провадженні № 00000020 ОСОБА_8 не вручено підозру і він, з урахуванням положення КПК України не є підозрюваним, а тому не можуть бути суб`єктами оскарження рішень, дій або бездіяльності слідчого та прокурора у даному кримінальному провадженні, а тому підстави для задоволення скарги відсутні.

В апеляційній скарзі прокурор прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 просить скасувати ухвали слідчого судді через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, та постановити нову ухвалу якою відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 у зв`язку з її необґрунтованістю.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що відповідно до п.4. §2 Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2017, № 48, ст.436)» визначено, що підпункти 11-27, 45 пункту 7 § 1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Таким чином, положення п.10 ч.1 ст.303 КПК України не розповсюджується на кримінальні провадження відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня набрання чинності цими змінами тобто до 15.03.2018.

За наведених умов повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.1 ст.209 КК України у даному кримінальному провадженні оскарженню не підлягає, що підтверджено ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 06.12.2016 (провадження №11-сс/781/427/16)

Натомість слідчим суддею Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 у порушення вимог ст.278 КПК України, відповідно до якої письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, прийшов до висновку про те що ОСОБА_8 не є підозрюваним оскільки останньому не було вручено письмове повідомлення про підозру за ч.1 ст.209, ч.3 ст.212 КК України.

При цьому, не зважаючи на те, що у скарзі питання законності повідомлення ОСОБА_8 про підозру не ставилося, слідчий суддя без вирішення скарги по суті у порушення вимог ст.306, ст.ст.318-380 КПК України не зважаючи а приписи ст.337 КПК України вийшов за межі судового розгляду, не вирішивши скаргу по суті виклав у судовому рішенні твердження про відсутність оголошеної підозри ОСОБА_8 , у зв`язку із чим останній та його захисник не можуть бути скаржниками.

При цьому, питання які піднімалися скаржником щодо відновлення досудового розслідування, зобов`язання вручення повідомлення про підозру та надання копій процесуальних документів слідчим суддею не вирішено взагалі.

Разом з тим, повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.1 ст.209 КК України складено 21.03.2016 слідчим СУ ФР ГУ ДФС у Донецькій області, та у зв`язку з неможливістю встановлення місця перебування останнього, відповідно до вимог ст.111, ч.1 ст.135 КПК України скеровано поштою на адресу останнього відомого місця проживання ОСОБА_8 , 28.03.2016 оголошено ОСОБА_8 у розшук.

Отже, слідчим 21.03.2016 у відповідності до вимог ст.111 КПК повідомлення про підозру направлено поштою за місцем реєстрації ОСОБА_8 , а також у відповідності до Положення про порядок ведення ЄРДР внесено відмітку про повідомлення про підозру.

За таких обставин станом на 21.03.2016 ОСОБА_8 набув статусу підозрюваного у відповідності та у спосіб передбачений КПК України.

Таким чином, рішення слідчого судді ОСОБА_1 про відсутність підозри ОСОБА_8 суперечить вимогам ст.22 КПК України, та може розглядатися, як тиск на органи досудового розслідування та прокурора з боку суду, схиляння у такий незаконний спосіб слідчого та прокурора до прийняття неправомірного рішення.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, скаржника ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали скарги, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді скасувати, з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Слідчим СУ ФР ГУ ДФС у Донецькій області 21.03.2016 року прийнято постанову про підозру відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.212, ч.1 ст.209 КК України.

Копію цієї постанови слідчим СУ ФР ГУ ДФС у Донецькій області направлено на адресу місця проживання ОСОБА_8 , встановленої в ході досудового розслідування.

Однак вона була повернута засобами поштового у зв`язку з тим, що останній не перебував за місцем свого проживання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно з ч.3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Таким чином, слідчий суддя у відповідності до вимог ст. 42 КПК України не перевірив данні чи отримав ОСОБА_8 статус підозрюваного з 21.03.2016 року чи складеновідносно останнього повідомлення про підозру, чи вживалися заходи для вручення цієї постанови ОСОБА_8 , чи направлялась копія постанови засобами поштового зв`язку, чи вручено чи не вручено та з яких підстав.

При цьому необхідно зазначити, якщо слідчий суддя прийшов до висновку про те, що ОСОБА_8 не має статусу підозрюваного то він мав керуватися вимогами п.1 ч. 2 ст. 304 КПК України та повернути скаргу скаржнику.

Однак, слідчий суддя прийшовши до висновку, що скаргу подано особою, яка не має права подавати скаргу, прийняв рішення за результатами розгляду скарги: про відмову у її задоволенні.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя фактично скаргу по суті не розглядав, не дав оцінку обставинам та доводам скаржника викладені у скарзі, проте, відмовив у її задоволенні, а тому ухвала слідчого судді від 05.05.2018 року є незаконною та підлягає безумовному скасуванню.

Враховуючи те, що слідчий суддя по суті скаргу не розглядав, не досліджував обставини викладені у скарзі, а тому постановив необґрунтовану та немотивовану ухвалу про відмову у задоволенні скарги, апеляційний суд не вправі винести рішення за результатами розгляду скарги.

Крім того, слідчий суддя вийшов за межі вимог викладених у скарзі, дав оцінку про відсутність підозри у кримінальному провадженні, про що не йшла мова у скарзі, чим порушив принципи змагальності та диспозитивності у кримінальному процесі.

За таких обставин ухвала слідчого судді підлягає безумовному скасуванню, а скарга повинна бути повернута до Ленінського районного суду м. Кіровограда для розгляду по суті.

Керуючись статтями 303, 304, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 від 05 травня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 на рішення, бездіяльність слідчого та прокурора, зобов`язання вчинити певну дію, - скасувати.
Матеріали скарги ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , на рішення, бездіяльність слідчого та прокурора, зобов`язання вчинити певну дію -направити до Ленінського районного суду м. Кіровограда для розгляду її по суті в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4