Справа № 462/1277/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/352/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року,колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді : ОСОБА_2

суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі : ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу керівника Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 08 травня 2018 року, -

з участю прокурора : ОСОБА_7

захисника : ОСОБА_8

особи відносно якої вирішується питання екстрадиції : ОСОБА_9

в с т а н о в и л а:

у задоволенні клопотання керівника Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено та застосовано до нього, запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці.

Зобов`язано ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прибувати до прокурора та слідчого судді за першою вимогою.

Зобов`язано ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не залишати місце проживання квартиру АДРЕСА_1 з 22 год. 00 хв. о 06 год. 00 хв.

Роз`яснено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі порушення умов запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя за клопотанням прокурора має право постановити ухвалу про застосування більш суворого запобіжного заходу для забезпечення видачі особи.

Строк дії ухвали становить два місяці, тобто до 08.07.2018 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням керівник Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання керівника Львівської місцевої прокуратури № 2 задоволити, застосувати до громадянина Російської Федерації ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до вирішення питання про його видачу та фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації. У продовж екстрадиційного арешту утримувати ОСОБА_9 у ДУ «Львівська установа виконань покарань № 19». Мотивує це тим, що ухвала слідчого судді необґрунтована та підлягає скасуванню, що в порушення вимог ч. 1 ст. 94 КПК України не ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні усіх обставин справи всупереч вимогам ст. 370 КПК України. Вказує, що ухвала всупереч положень ч. 2 ст. 370 КПК України постановлена без дотримання вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, оскільки всупереч положень ч. 3 ст. 370 КПК України ухвалена на підставі необ`єктивно з`ясованих обставин, які не підтверджені доказами в порушення вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, не вмотивованою, оскільки в ній всупереч положенням сь. 85, ч. ч. 3, 4 ст. 370 КПК України не наведені належні і достатні підстави для її ухвалення. Висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а саме висновок про можливість застосування домашнього арешту, висновок про наявність гарантій запобігання втечі особи та забезпечення в подальшому її видачі.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника та ОСОБА_9 , які заперечили апеляційну скаргу прокурора, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга керівника Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

19.09.2016 року постановою слідчого ГСУ слідчого комітету Російської Федерації по Північно-Кавказькому федеральному округу ОСОБА_10 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було притягнуто в якості обвинуваченого по кримінальний справі № 506174 за вчинення злочинів, передбачених ч.4 ст.194, ч.2 ст.210 КК Російської Федерації.

23.09.2016 року постановою оперуповноваженого УУР МВС у Республіці Дагестан ОСОБА_11 про оголошення у міжнародний розшук, громадянина РФ ОСОБА_9 було оголошено у міжнародний розшук на території держав членів Інтерполу.

Інкриміновані ОСОБА_9 злочини, передбачені ч.4 ст.194, ч.2 ст.210 КК Російської Федерації за законодавством України кваліфікуються за ст.212 та ст.255 КК України і є екстрадиційними, оскільки передбачають позбавлення волі на строк не менше 1 року, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за вказані діяння не закінчились, вказані злочини не належать до військових і не носять політичного характеру та відповідно до положень ст.477 КПК України не порушуються за заявою потерпілого.

29.09.2016 року постановою судді Єсинтукського міського суду Ставропольського краю РФ ОСОБА_12 . ОСОБА_9 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на два місяця з моменту затримання на період досудового розслідування.

Згідно з листа сектору Укрбюро інтерполу ГУ НП у Львівській області від 07.03.2018 р. ОСОБА_9 розшукується правоохоронними органами Російської Федерації з 23.09.2016 року.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 541 КПК України, екстрадиційний арешт - це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).

Відповідно до ч.1 ст.584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Як вбачається з матеріалів провадження, ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 09.03.2018 року стосовно ОСОБА_9 в порядку ст.583 КПК України застосовано домашній арешт з 22 години до 06 години, строком на 60 діб за адресою: АДРЕСА_2 , до надходження запиту про його видачу з компетентних органів Російської Федерації. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 16 березня 2018 року ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду міста Львова від 09.03.2018 залишено без змін.

Статтею 585 КПК України передбачено, що за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом). При вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує: 1) відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики; 3) вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; 4) міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

Колегія суддів, вважає, що слідчий суддя, всебічно і повно дослідивши матеріали клопотання, вірно взяв до уваги наявність ризику ухилення останнього від правоохоронних органів та відповідно до статті 585 КПК України, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики, вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується, відсутність фактів порушення умов домашнього арешту, який був застосований ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 09.03.2018 року, наявність орендованого житла у м. Львові з адресою: АДРЕСА_3 , а також, враховуючи, факт звернення ОСОБА_9 до органів ДМС України із заявою для визнання його біженцем, що підтверджується довідкою про звернення за захистом в України від 15.03.2018 року № 008771, та прийшов до вірного висновку, що необхідності обмеження права особи на свободу, в контексті зазначеного провадження немає, а тому у задоволенні клопотання прокурора відмовив та застосував до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту, який, в повній мірі забезпечить запобіганню ризику ухилення останнього від правоохоронних органів.

Таким чином, при перевірці справи в апеляційному порядку не виявлено допущених істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою скасування ухвали.

Відтак колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 08 травня 2018 року є законною та обґрунтованою і підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 583, 585, 309, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу керівника Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 08 травня 2018 року, якою у задоволенні клопотання керівника Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено та застосовано до нього, запобіжний захід у виді домашнього арештустроком на два місяці без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4