Справа № 164/1033/18
п/с 1-кп/164/110/2018
Категорія: 303006
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 липня 2018 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002653 від 30 листопада 2017 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , білоруса, громадянина Республіки Білорусь, з повною вищою освітою, неодруженого, непрацюючого,раніше судимого: 27 листопада 2006 року судом Московського району м. Брест за п. 7, 9 ч. 2 ст. 147 КК Республіки Білорусь на 5 років позбавлення волі. 24 червня 2009 року на підставі ст. 10 Закону Республіки Білорусь „Про амністію від 5 травня 2009 року строк відбування покарання скорочено на 1 рік. Постановою Бобруйського району та м. Бобруйська Республіки Білорусь від 29 червня 2009 року на підставі ст. 91 КК Республіки Білорусь невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі замінено на більш м?яке покарання виправні роботи на строк 1 рік 4 місяці 28 днів з відрахуванням 25% заробітку щомісячно. 24 грудня 2010 року звільнений по відбуттю терміну покарання; 28 серпня 2012 року судом Октябрського району м. Мінськ за ч. 1 ст. 43, ч. 1 ст. 328 КК Республіки Білорусь на 3 роки обмеження волі. 27 жовтня 2015 року звільнений по відбуттю терміну покарання, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому обрано ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 3 грудня 2017 року на строк 60 днів та в подальшому продовжено на строк 60 днів ухвалами Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 січня 2018 року та Маневицького районного суду Волинської області від 21 березня 2018 року, 14 травня 2018 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 в період з 23 год. 40 хвилин 29 листопада 2017 року по 10 год. 50 хвилин 30 листопада 2017 року, в м. Ковель Волинської області, з метою таємного викрадення чужого майна, за попередньою домовленістю із особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження, шляхом підбору ключа до замкового механізму вхідних дверей, проникли в приміщення квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали бувшу у використанні електродриль „DWT SMB-600, вартістю 403 гривень 75 копійок, бувший у використанні рівень металевий „TECHNICS ACCESS, вартістю 201 гривень 40 копійок, бувший у використанні замковий механізм у зборі з ключем, вартістю 51 гривень 73 копійки, бувший у використанні набір свердл по металлу, вартістю 32 гривень 40 копійок, два бувших у використанні диски для болгарки, які для потерпілого майнової цінності не становлять, чотири розетки з полімерного матеріалу, загальною вартістю 165 гривень 94 копійки, два бувших у використанні канцелярських ножі, загальною вартістю 32 гривень 78 копійок, бувший у використанні склоріз „Favorit, вартістю 42 гривень 32 копійки, бувший у використанні фільтр грубої очистки води з краном, загальною вартістю 38 гривень, бувшу у використанні болгарку „DWT WS08-125T, вартістю 554 гривні 16 копійок, бувшу у використанні пилку ручну по металу, вартістю 45 гривень 12 копійок, бувші у використанні ножиці канцелярські, вартістю 54 гривень 18 копійок, бувший у використанні ключ металевий для велосипеда, вартістю 17 гривень 50 копійок, три свердла по бетону, загальною вартістю 108 гривень 80 копійок, дві бувші у використанні викрутки, загальною вартістю 27 гривень 26 копійок, бувший у використанні шуруповерт „Maxi drill, вартістю 318 гривень 25 копійок, чотири рулони шпалер „Imperial collection, загальною вартістю 425 гривень 32 копійки, два світильники з полімерного матеріалу, загальною вартістю 140 гривень, склянку зі скла, вартістю 10 гривень, бувший у використанні електричний чайник „DOMOTECH, вартістю 176 гривень 71 копійка, відрізок наждачного паперу, довжиною 1.2 м, вартістю 12 гривень, бувшу у використанні сумку матерчату дорожню, вартістю 172 гривень 80 копійок, які належали ОСОБА_7 , чим завдали останньому майнову шкоду на загальну суму 3030 гривень 42 копійки.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна на загальну суму 3030 гривень 42 копійки, яке належало ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб, з проникнення у житло.

Під час судового розгляду кримінального провадження 9 липня 2018 року між прокурором Ковельської місцевої прокуратури Волинської області юристом 1 класу ОСОБА_3 , яка на підставі ст. 37 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0002653, та обвинуваченим ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, що відповідає вимогам ст. 472 КПК України, за умовами якої ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, зобов`язувався сприяти розслідуванню кримінального правопорушення для встановлення всіх обставин його вчинення, а також співпрацювати у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, шляхом дачі показань щодо ОСОБА_8 під час судового розгляду. Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Сторонами також узгоджено міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , у виді, із застосуванням ст. 69 КК України, - 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 2, 4, 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів…, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру, потерпілим ОСОБА_7 надано письмову згоду прокурору на укладення ним угоди, що знайшло підтвердження в судовому засіданні, узгоджена сторонами міра покарання передбачена КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Ковельської місцевої прокуратури Волинської області юристом 1 класу ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншоїі призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Виходячи з вищевикладеного, з обвинуваченогоОСОБА_4 підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з проведенням по кримінальному провадженню судових експертиз, з урахуванням вини, ступеня відповідальності та майнового стану обвинуваченого.
Питання про речові докази по даному кримінальному провадженню судом не вирішується, оскільки вони залишені при матеріалах судового провадження № 159/625/17-к.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 110, 124, 174, 369-371, 373-374, 377, 395, 468, 471-475 КПК України, ст.ст. 69, 185 КК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 9 липня 2018 року, укладену між прокурором Ковельської місцевої прокуратури Волинської області юристом 1 класу ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншоїв кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002653 від 30 листопада 2017 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши, із застосуванням ст. 69 КК України, покарання - 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання - 30листопада 2017 року.

Зарахувати засудженому ОСОБА_4 в строк відбування покарання відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 30 листопада 2017 року до вступу вироку в законну силу з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави 395 (триста дев?яносто п?ять) гривень 48 копійок судових витрат за проведення судової трасологічної експертизи, 371 (триста сімдесят одна) гривень 10 копійок судових витрат за проведення судової дактилоскопічної експертизи, 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривень судових витрат за проведення судової товарознавчої експертизи, а всього судові витрати на загальну суму 1910 (одна тисяча дев?ятсот десять) гривень 58 копійок.

На вирок може бути подана з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, апеляція до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя районного суду ОСОБА_1