В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.09.2018 Справа №607/5504/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000676 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Микулинці Теребовлянського району Тернопільської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1). 05 жовтня 2012 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.1 ст.185 КК України на 80 годин громадських робіт;

2). 08 листопада 2012 року Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч.1 ст.309, ч.4 ст.70, п.3 ст.76, ст.72 КК України на 1 рік обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на1 рік;

3). 04 березня 2013 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.ч. 1, 4 ст.70 КК України на 2 роки позбавлення волі та 1 рік обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з обов`язками, передбаченими п.3 ст.76 КК України за вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 08 листопада 2012 року, які виконувати самостійно;

4). 19 липня 2013 року Зборівським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.307, ст.69, ч.1 ст.71 КК України на 2 роки 2 місяці позбавлення волі;

5). 24 вересня 2013 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст.309, ч.1 ст.71 КК України на 3 роки позбавлення волі;

6). 31 березня 2014 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ухвали Чортківського районного суду Тернопільської області від 27 травня 2014 року скорочено на не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі згідно ст.ст. 6, 9, 10 Закону України «Про амністію у 2014 році», звільненого 08 квітня 2015 року по відбуттю строку покарання;

7). 18 листопада 2015 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.69 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненого 07 березня 2018 року по відбуттю строку покарання;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю: прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 , законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Так, 07 березня 2018 року близько 22 год. в обвинуваченого ОСОБА_5 , раніше судимого за вчинення злочинів проти власності, коли він перебував разом із потерпілим ОСОБА_9 біля будинку №5 по вул.Чорновола в м.Тернополі, виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, реалізовуючи який обвинувачений тоді ж і там же, побачивши у руках даного потерпілого належний останньому мобільний телефон торгової марки «Самсунг А310 Ф Гелексі А3», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, умисно, потворно, шляхом ривка відкрито викрав з рук ОСОБА_9 вищенаведений мобільний телефон, вартістю 3 200 грн., в якому знаходились 2 сім-картки оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю по 25 грн. кожна, після чого із викраденим майном з місця вчинення даного кримінального правопорушення втік, чим спричинив вказаному потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 3 250 грн.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України не визнав та в судовому засіданні пояснив, що вказаного кримінального правопорушення не вчиняв. Зокрема, 07 березня 2018 року у вечірній час, прибувши із місць позбавлення волі він, обвинувачений, перебував на залізничному вокзалі ст.Тернопіль, де познайомився із потерпілим ОСОБА_9 , з яким розмовляв, а, надалі, прогулювався за згодою потерпілого по центру м.Тернополя. Так, дійшовши тоді разом до вул.Чорновола в м.Тернополі він, обвинувачений, попросив у потерпілого мобільний телефон останнього з метою зателефонувати, на що ОСОБА_9 добровільно надав йому, ОСОБА_5 , свій пристрій мобільного зв`язку, по якому він, обвинувачений, здійснив дзвінок та розмовляв, після чого, закінчивши розмову, помітив, що потерпілого на місці вже немає, унаслідок чого він, ОСОБА_5 , направився звідти по своїх справах, а в подальшому, був затриманий працівниками поліції.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, його винуватість у скоєнні даного кримінального правопорушення повністю доводиться дослідженими під час судового розгляду доказами у кримінальному провадженні:

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який в судовому засіданні пояснив, що 07 березня 2018 року близько 22 год. він разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перебували на території залізничного вокзалу ст.Тернопіль, де до них підійшов обвинувачений та розпочав з ними розмову про те, що він тільки-но вийшов із в`язниці. Після того, коли ОСОБА_12 та ОСОБА_11 пішли звідти він, потерпілий, залишився із ОСОБА_5 , який йому запропонував піти з останнім, на що вони разом пішли від залізничного вокзалу ст.Тернопіль у напрямку площі. По дорозі обвинувачений запитав у нього, потерпілого, про те, котра година, на що він, ОСОБА_9 , витягнув свій мобільний телефон марки Самсунг А3 з 2 сім-карками, а обвинувачений одразу висмикнув даний телефон з його, потерпілого, руки і пішов в напрямку першої школи. В провулку біля першої школи він, потерпілий, попросив ОСОБА_5 віддати назад телефон, однак останній відмовився це зробити, а тому він, ОСОБА_9 , пішов до своїх друзів на залізничний вокзал ст.Тернопіль, де розповів їм про те, що трапилося, після чого, унаслідок невдалих спроб разом знайти ОСОБА_5 , він, потерпілий, звернувся до працівників поліції;

- показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що 07 березня 2018 року близько з 20 год. 30 хв. вона разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_11 перебували на території залізничного вокзалу ст.Тернопіль, де пізніше побачили ОСОБА_5 , який покликав до себе ОСОБА_9 , після чого вони, свідки, зайшли в магазин. Приблизно 20 хв. ОСОБА_9 не було, а тому вони, свідки, пішли в напрямку крісел біля колії, де побачили потерпілого, який йшов разом з ОСОБА_5 , і вони, свідки, вирішили йти за ними, однак загубили їх і повернулися назад в магазин. Надалі, вона, ОСОБА_12 просила матір зателефонувати до ОСОБА_9 , який не піднімав трубки близько 30-40 хв. Після цього, ОСОБА_9 прибіг та розповів про те, що ОСОБА_5 завів його у провулок біля першої школи та забрав у нього мобільний телефон. Надалі, вони повідомили про подію працівників поліції, а також особисто шукати ОСОБА_5 , однак так і не знайшли останнього;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні пояснив, що 07 березня 2018 року він, ОСОБА_9 та ОСОБА_12 перебували на території залізничного вокзалу ст.Тернопіль в приміщенні магазину «Булочка». Коли вони утрьох вийшли на вулицю, то помітили обвинуваченого, який підійшов до ОСОБА_9 , і вони удвох, порозмовлявши близько 10 хв., кудись пішли, а він, свідок, разом із ОСОБА_12 зайшли в магазин. Надалі, приблизно через 20 хв., вони, свідки, бачили ОСОБА_5 разом із ОСОБА_9 на пероні, де в останнього тоді запитали, куди вони йдуть, на що потерпілий показав в сторону. Вони, свідки, супроводжували певний період часу обвинуваченого і потерпілого, допоки не втратили їх з поля зору. Після цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 вони не бачили і телефонували до ОСОБА_9 , але останній не підносив трубку. Приблизно через 40 хв. по тому до них прибіг ОСОБА_9 , який повідомив про те, що в провулку біля першої школи ОСОБА_5 запитав котра година, а коли ОСОБА_9 витягнув телефон, обвинувачений у нього його викрав. Після цього, вони утрьох побігли шукати ОСОБА_5 та повідомили про подію працівників поліції;

- протоколом прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 08 березня 2018 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 тоді повідомив працівникам поліції про те, що 07 березня 2018 року близько 22 год. невідомий чоловік, перебуваючи по вул.Чорновола в м.Тернополі, шляхом ривка, відкрито викрав мобільний телефон «Самсунг А3»;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 08 березня 2018 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_9 , серед пред`явлених йому для впізнання осіб, впізнав за формою та рисами обличчя, тілобудовою і одягом особу за №1, якою виявився ОСОБА_5 , який 07 березня 2018 року близько 22 год., перебуваючи біля будинку №5 по вул.Чорновола в м.Тернополі, без застосування насильства, відкрито викрав у нього мобільний телефон марки «Самсунг А3»;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12 березня 2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_11 , серед пред`явлених йому для впізнання осіб за фотознімками, впізнав за зовнішніми рисами обличчя, зачіскою та формою носа особу на фото за №2, якою виявився ОСОБА_5 , який 07 березня 2018 року близько 22 год., перебуваючи на залізничному вокзалі ст.Тернопіль, підійшов до ОСОБА_9 , якого повів у невідомому напрямку, після чого, ОСОБА_9 , повернувшись назад, повідомив про те, що вказаний чоловік пограбував останнього, вирвавши з рук його мобільний телефон;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16 березня 2018 року, за яким свідок ОСОБА_12 , серед пред`явлених їй для впізнання осіб за фотознімками, впізнала за зовнішніми рисами обличчя та зачіскою особу на фото за №3, якою виявився ОСОБА_5 , який 07 березня 2018 року близько 22 год., перебуваючи на залізничному вокзалі ст.Тернопіль, підійшов до ОСОБА_9 , якого повів у невідомому напрямку, після чого, ОСОБА_9 , повернувшись назад, повідомив про те, що вказаний чоловік вирвав з рук останнього його мобільний телефон;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08 березня 2018 року, відповідно до якого під час особистого обшуку ОСОБА_5 у нього було виявлено та вилучено, у тому числі, мобільний телефон торгової марки «Самсунг»;

- протоколом огляду від 28 березня 2018 року, згідно якого слідчим було оглянуто мобільний телефон торгової марки «Самсунг», зафіксовано ознаки, номери ІМЕІ;

- протоколом огляду від 08 березня 2018 року, за яким слідчим було оглянуто ДВД-Р диск, на якому зафіксовано те, що ОСОБА_9 разом із ОСОБА_5 направляються зі сторони залізничного вокзалу ст.Тернопіль у напрямку Центральної площі. Вказаний ДВД-Р диск також було оглянуто судом в процесі судового розгляду;

- висновком судової товарознавчої експертизи №348/18-22 від 21 березня 2018 року, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону торгової марки «Самсунг А310 Ф Гелексі А3» станом на 07 березня 2018 року становить 3 200 грн.

Таким чином суд, проаналізувавши та оцінивши зібрані докази у кримінальному провадженні, критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_5 , які він давав в процесі провадження судового розгляду щодо, як на його думку, неправильної кваліфікації його діянь, а також факту добровільного надання йому, обвинуваченому, мобільного телефону потерпілим, вважає їх неправдивими, неспроможними та спрямованими на уникнення ним кримінальної відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, а також такими, що повністю спростовуються сукупністю зібраних та досліджених доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, які, при цьому, є належними та допустимими.

Так, суд вважає логічними та послідовними показання потерпілого ОСОБА_9 , які узгоджені із показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які, будучи кожен окремо допитаними під час судового розгляду, за відсутності потерпілого ОСОБА_9 , повністю детально підтвердили показання останнього, протоколом прийняття усної заяви у потерпілого ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 08 березня 2018 року першочерговим документом, протоколами пред`явлення особи для впізнання від 08 березня 2018 року з потерпілим, а також за фотознімками від 12 та 16 березня 2018 року із свідками.

Аналіз вищенаведених доказів у їх сукупності повністю підтверджує показання потерпілого ОСОБА_9 , у тому числі, щодо розвитку подій, які мали місце 07 березня 2018 року, а тому сумнівів щодо правдивості та допустимості даних доказів у суду не має.
Зокрема, суд не має обґрунтованих підстав для критичної оцінки показань свідків та потерпілого щодо обставин та розвитку подій під час відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 обвинуваченим ОСОБА_5 07 березня 2018 року біля будинку №5 по вул.Чорновола в м.Тернополі, оскільки факт перебування ОСОБА_5 тоді разом із потерпілим та обставини їхньої прогулянки були підтверджені, окрім показань потерпілого та свідків, у тому числі, самим обвинуваченим в судовому засіданні.

Що ж стосується факту належності потерпілому виявленого та вилученого під час особистого обшуку ОСОБА_5 в процесі його затримання 08 березня 2018 року мобільного телефону торгової марки «Самсунг», то ні обвинувачений у своїх показаннях, ні потерпілий, у тому числі, при наданні розписки від 28 березня 2018 року про отримання від працівників поліції свого мобільного телефону із сім-картками, не мали заперечень щодо того, що ці речі належні саме потерпілому ОСОБА_9 .

Таким чином, критично оцінюючи показання ОСОБА_5 , зокрема, що стосується обставин отримання ним мобільного телефону торгової марки «Самсунг А310 Ф Гелексі А3» разом із 2-ома сім-картками у ньому, як вказує обвинувачений унаслідок добровільного його надання останньому потерпілим 07 березня 2018 року біля будинку №5 по вул.Чорновола в м.Тернополі нібито для здійснення телефонного дзвінка, то вказане логічно не узгоджується із показаннями самого обвинуваченого про те, що ОСОБА_9 нібито після цього, залишивши свій мобільний телефон йому, ОСОБА_5 , з невідомих останньому причин, з місця події втік, в подальшому, згідно сукупності інших, у тому числі, об`єктивних доказів, потерпілий разом із своїми друзями свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_11 розшукували ОСОБА_5 , телефонували на номер мобільного телефону потерпілого, який знаходився в обвинуваченого, де останній дзвінки не приймав, після чого потерпілий також звернувся до працівників поліції, яким у протоколі від 08 березня 2018 року повідомив саме про факт відкритого викрадення його майна, що мав місце 07 березня 2018 року.
Як слідує з досліджених та проаналізованих у судовому засіданні доказів, озвучена обвинуваченим та описана у попередньому абзаці версія подій логічно непослідовна.

Зважаючи на вищенаведене, суд, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.2 ст.186 КК України, тобто, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких, особу винного, його молодий вік, однак також те, що останній раніше неодноразово судимий, є наркозалежною особою, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить усунення заподіяної шкоди.

Враховуючи наведене, відсутність обтяжуючих покарання обставин, характер кримінального правопорушення, позицію потерпілого, який в судовому засіданні суворо карати обвинуваченого не просив, а також особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що йому слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення ближче до нижчої її межі, а саме у виді позбавлення волі на певний строк.

Приходячи до переконання про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, яке належить відбувати реально, суд виходить із того, що обвинувачений раніше судимий за вчинення, у тому числі, тяжких злочинів проти власності, ніде не працює, у день звільнення з місць позбавлення волі, знову вчинив тяжкий злочин проти власності, що свідчить про стійкий та систематичний характер його протиправної поведінки, а також про його підвищену суспільну небезпечність, а тому вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 неможливі без його ізоляції від суспільства і що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для досягнення наведеної мети покарання та попередження нових злочинів.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведену судову товарознавчу експертизу №348/18-22 від 21 березня 2018 року в сумі 1 144 грн., які слід стягнути із ОСОБА_5 в користь держави, з відповідним призначенням платежу.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме мобільний телефон торгової марки «Самсунг А310 Ф Гелексі А3», що повернутий потерпілому ОСОБА_9 необхідно залишити у розпорядженні останнього.

При цьому, раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін, продовживши строк дії вказаного запобіжного заходу до 18 листопада 2018 року.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування призначеного ОСОБА_5 судом покарання рахувати з 08 березня 2018 року.

Стягнути із ОСОБА_5 процесуальні витрати за проведену у кримінальному провадженні судову товарознавчу експертизу №348/18-22 від 21 березня 2018 року в сумі 1 144 грн., в користь держави, з відповідним призначенням платежу.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме мобільний телефон торгової марки «Самсунг А310 Ф Гелексі А3», що повернутий потерпілому ОСОБА_9 залишити у розпорядженні останнього.

Раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін, продовживши строк дії вказаного запобіжного заходу до 18 листопада 2018 року.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1