Справа № 488/3233/17
Провадження № 1-кп/488/99/18 р.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2018 року Корабельний районний суд м.Миколаєва

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши, під час проведення підготовчих дій до початку судового розгляду кримінального провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України, клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого та клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу,

В С Т А Н О В И В

На розгляді Корабельного районного суду м.Миколаєва знаходиться обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження на 60 діб строків тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою. Вказав, що ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, встановлені судом під час розгляду кримінального провадження не зменшились та не відпали.

Обвинувачений та його захисник заперечили проти задоволення клопотання, зазначив, що доказів на підтвердження існування зазначених ризиків прокурор не навів. Просили врахувати, що намірів переховуватися від суду у обвинуваченого не було та не має такого наміру тепер. Повідомили, що ОСОБА_7 покинув місце проживання, за яким мешкав під час обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не повідомивши суд, з поважних причин, оскільки поїхав працювати з метою відшкодувати потерпілим матеріальну шкоду, яку частково вже відшкодував. Наполягали на зміні запобіжного заходу на менш суворий у виді домашнього арешту, посилаючись на те, що утримуючись під вартою обвинувачений позбавлений можливості працювати та далі відшкодовувати завдану потерпілим матеріальну шкоду.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Як слідує зі змісту ст. 199 КПК України, суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики, враховані при застосуванні такого запобіжного заходу, не зменшилися.
Відповідно до ст.. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів, є, крім іншого,забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, продовжити злочинну діяльність, а підставами застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити вказані дії.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

18.10.2018 року спливає строк тримання обвинуваченого під вартою.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, які є багатоепізодними та які відносяться, в тому числі до категорії особливо тяжких злочинів, санкція яких, передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років, обвинувачений немає офіційного місця роботи, що зумовлює відсутність в нього законних джерел доходів, також останній не має міцних соціальних зв`язків.
ОСОБА_7 під час досудового розслідування слідчим суддею обирався більш м`який запобіжний захід - домашній арешт. Однак названий запобіжний захід не забезпечив його належної процесуальної поведінки, так як ОСОБА_7 , не повідомивши суд, покинув місце свого проживання та тривалий час переховувався від суду.
Тому, беручи до уваги характер інкримінованих злочинів та вищенаведені обставини, незважаючи не те, що ОСОБА_7 раніше не судимий та частково відшкодував потерпілим матеріальну шкоду, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, на думку суду, не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не зможуть запобігти ризикам, врахованим судом при обранні запобіжного заходу.
За такого доводи захисника та обвинуваченого не можуть, на переконання суду, свідчити про відсутність ризиків здійснення останнім вищевказаних дій у випадку застосування до нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що зазначені прокурором ризики продовжують існувати і на теперішній час, та вважає, що запобігти їм при вжитті до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, не можливо, тому суд вважає доцільним задовольнити клопотання прокурора.
Враховуючи викладене, клопотання захисника щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу на менш суворий, не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 183, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою до 22.11.2018 року (включно).
У задоволені клопотання захисника відмовити.
Копію ухвали надіслати сторонам судового провадження та для виконання начальнику Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3