Провадження № 1-кп/679/63/2018
Справа № 679/665/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року м. Нетішин Нетішинський міський суд Хмельницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000121 за обвинуваченням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нетішин Хмельницької області, громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, що не має на утриманні малолітніх дітей, проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 10.07.2008 року Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 186 КК України до позбавлення волі терміном 1 рік, 21.12.2009 року Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі терміном 1 рік, 29.05.2013 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до чотирьох років позбавлення волі, 10.10.2013 року Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 186, ч.4 ст.70, ст.72 КК України до позбавлення волі терміном 4 роки 6 місяців, 16.06.2016 року Сарненським районним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 307 КК України до позбавлення волі терміном 2 роки,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Будучи неодноразово судимим за злочини проти власності (останнього разу 10.10.2013 року Нетішинським міським судом за ч. 2 ст. 186, ч.4 ст.70, ст.72 КК України до позбавлення волі терміном 4 роки 6 місяців), ОСОБА_5 на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин у даній сфері суспільних відносин.

Так, 29 квітня 2018 року, близько 13 год. 30 хв. ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку № 7 по вул. Набережній у м. Нетішині, Хмельницької області, умисно, повторно, маючи на меті незаконно заволодіти чужим майном, з корисливих мотивів, обманув неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та під приводом тимчасового користування, а саме для здійснення телефонного дзвінка, незаконно заволодів мобільним телефоном марки «Meizu M3s» моделі Y685M TD-LTE, вартістю 2380 грн. із сім - картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 20 грн., на рахунку якої були кошти в сумі 40 грн., у чохлі з полімерного матеріалу вартістю 100 грн., належним його батькові ОСОБА_4 .

Після цього ОСОБА_5 , отримавши реальну можливість розпоряджатись на власний розсуд мобільним телефоном ОСОБА_7 , не повернув його неповнолітньому ОСОБА_6 , а з метою власного збагачення, відразу здав у ПТ «Ломбард «Регіональний ПП Златодар 585» і Компанія» під заставу, отримавши у кредит кошти в сумі 400 грн., які витратив на власні потреби.

Своїми незаконними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 2540 грн.

Таким чином своїми умисними діями, що виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві) , вчиненого повторно, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України.

На підставі ч.1 ст. 474 КПК України, до суду разом із обвинувальним актом, надійшла угода про примирення між потерпілими та підозрюваними, укладена 24 травня 2018 року між потерпілим в кримінальному провадженні №0000121 ОСОБА_4 та підозрюваними у цьому ж провадженні ОСОБА_5 .

Згідно вказаної угоди, ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому засіданні.

Також вказаною угодою сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст.190 КК України у виді обмеження волі терміном на 2 (два) роки.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілими та підозрюваним, суд виходив з наступного.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, із запропонованим видом та мірою покарання погодився.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє свої права визначені в п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, які були йому роз`яснені судом.

На підставі пояснень обвинуваченого, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладена угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене у угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просили зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання та при цьому останній беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України в обсязі підозри та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Так, злочин передбачений ч.2 ст.190 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватими, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості і карається зокрема обмеженням волі на строк до п`яти років.

Таким чином, судом встановлено, що умови даної угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілими та підозрюваним, укладеної між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваними ОСОБА_5 та призначення йому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст.ст.349, 373, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення між потерпілими та підозрюваним від 24 травня 2018 року, укладену між потерпілим в кримінальному провадженні №00000121 ОСОБА_4 та підозрюваними у цьому ж провадженні ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у виді обмеженням волі терміном 2 (два) роки.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Хмельницької області через Нетішинський міський суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1