справа № 208/3647/18
провадження № 1-кс/208/1172/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури: ОСОБА_3 ,

розглянувши матеріали клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 погоджене прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури: ОСОБА_3 , про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю щодо матеріалів досудового розслідування за № 0000820 внесеного 16.05.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська з клопотанням, в якому просить надати йому дозвіл на тимчасовий доступ до документів, які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, що підлягають доказуванню: події кримінального правопорушення, винуватість підозрюваних, вид і розмір шкоди, яку було завдано, та обставини які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, можливість використання їх як доказів та неможливість іншими способами довести обставини вчиненого кримінального правопорушення, клопотання обґрунтовує тим, що до Кам`янського ВП звернувся ОСОБА_5 , який зазначив, що лікар-психіатр КЗ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_6 неналежно виконує свої професійні обов`язки як медичний працівник. В ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було допитано в якості потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що: Він мешкає за вищевказаною адресою, разом з мамою ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , котра є пенсіонеркою. Працює на посаді слюсаря на «ДніпроВагонМаш». В 1999 та 2001 році, в нього була травма голови « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за даним фактом він звертався до лікарні та претензій ні до кого не має.

В 2002 році, в нього була токсикація наркотичними речовинами та він проходив лікування в ІНФОРМАЦІЯ_4 в п`ятому відділені, йому призначили антипсихотичні припарати, які викликають вплив на свідомість та загальний стан організму, що не відрізняються від симптомів психічних розладів, таким чином даний факт ускладнює діагностичну процедуру по встановленню точного діагнозу.

Після виписки він поїхав на консультацію до професора ОСОБА_8 , котра діагностувала йому органічний розлад, таким чином вплив токсичний вплив на організм, саме на свідомість не враховувався. В 2004 році в березні місяці його було госпіталізовано за ініціативою мами до лікарні № НОМЕР_1 в п`яте відділення, після чого коли він перебував у лікарні його лікар ОСОБА_9 представила на МСЕК, відповідно до рішення якої у наданні групи інвалідності було відмовлено та було рекомендовано працевлаштовуватися на будь яку працю.

Починаючи з 2004 року за попередньою домовленістю з моєю мамою ОСОБА_7 , та за її зацікавленістю, психіатричний нагляд за ним здійснював лікар ОСОБА_6 . Його мама звернулася до лікаря ОСОБА_6 , з метою, щоб останній зробив йому групу інвалідності для того, щоб він отримував виплати та отримував пільги. ОСОБА_6 , в 2004 році у жовтні зробив йому групу інвалідності, переробивши документи, а саме історію хвороби, та підмінивши довідку за 1999 рік на довідку за 1992 рік, про отримання травми ЗЧМТ, а також переконуючи його у тому, що йому доцільно мати групу інвалідності та свідомо давав настанови щодо скарг на свій стан здоров`я, який йому потрібно вказувати при проведені комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 , за для того, щоб йому було надано групу інвалідності. Також дана особа приховувала від комісії факт того, що звернення до даної інстанції було обумовлено епізодичними прийомами наркотичних та психотропних речовин. Під час проведення МСЕК під тиском матері та лікаря він зробив на себе наклеп. Скаржився та ті симптоми, яких у нього не було.

Йому, після проведення повторного МСЕК було надано другу групу та призначено лікування, однак йому це лікування було не потрібне, воно викликало погіршення його стану та здоров`я, значне знищення працездатності, негативно впливало на свідомість, що можна перевірити проаналізувавши анотацій ні листи до застосування препаратів. Також для того, щоб йому було продовжено групу інвалідності, йому потрібно два рази на рік лягати в лікарню та проходити лікування. Однак він не потребую лікування, так як ця група була зроблена його мамою та лікарем ОСОБА_6 .

Також в 2006 році, він був вимушений вживати наркотичні речовини, щоб блокувати дії препарату, котрий йому було назначено. В травні 2006 року, його було затримано робітниками поліції з наркотичними речовинами, та по справі було призначено судово-психіатричну експертизу, яка керуючись записами історії хвороби поставили йому діагноз F.20, що не відповідає наявним причинам та наслідкам його стану здоров`я.

В 2007 році, за рішенням Дніпровського суду, йому було призначено заходи примусового характеру (лікування) до 06.06.2008 року, Самарським судом було знято лікування та призначено амбулаторний нагляд за місцем мешкання. Після чого він приїхав в місто та став на облік в ІНФОРМАЦІЯ_6 . Лікар ОСОБА_6 не надав йому статусу та не вжив заходів, щодо постанови його на групу активного спостереження у 2008 році, що відповідає процесуальним діям по раніше скоєним суспільно небезпечним діянням, а надав цей статус лише у 2011 році, тим самим скоїв службову халатність, що призвело до додаткового три річного нагляду. За даними фактами у 2010 році він відмовився від групи інвалідності, так як не потребував даної групи, про що повідомив маму та лікаря. Він працював на роботі, однак під тиском матері та лікаря ним знову було отримано групу інвалідності. Дана посадова особа не надаючи йому повної інформації правового медичного характеру відповідно до його стану примушувала його підписувати документи та само оговорювати себе, примусово утримуючи його у психіатричному закладі ІНФОРМАЦІЯ_4 , за для повторного отримання групи інвалідності.

Вказані документи мають суттєве значення для повного та неупередженого проведення досудового розслідування та встановлення обставин кримінального правопорушення, а також відповідно до ст. 98 КПК України можуть бути визнані речовими доказами, так як містять в собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Відповідно до положень ч. 1 ст.162 КПК інформація яка міститься у вказаних документах відноситься до охоронюваної законом таємниці, але без їх отримання не можливо встановити відомості які мають суттєве значення для кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, та неможливістю отримати відомості іншим способом, враховуючи те, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказана інформація має суттєве значення для встановлення істини у кримінальному проваджені, однак в інший спосіб немає можливості отримати дану інформацію, виникла необхідність в здійсненні тимчасового доступу та вилученні медичних документів на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 , які містять лікарську таємницю та знаходиться в Комунальному закладі « ІНФОРМАЦІЯ_8 », яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Після вилучення вищевказаних медичних документів буде призначена комісійна судово-медична експертиза, за висновками котрої буде встановлено, обставини, які мають доказове значення у даному кримінальному проваджені. Висновок даної експертизи може бути використаний як доказ, отримання якого в інший спосіб неможливо.

Слідчий суддя, вислухав прокурора, оглянувши та дослідивши матеріали додані до клопотання вважає, що клопотання обґрунтоване, законне та таке, що підлягає задоволенню.

Підставою для звернення з таким клопотанням є можливість використання як доказів відомостей, що містять інформацію для з`ясування істини у кримінальному провадженні та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цієї інформації, дана інформація має суттєве значення по справі та може бути використаною в розслідуванні кримінального провадження, що передбачено ст.160 КПК України, в якій зазначено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Врахувавши обставини наявності підстав, зазначених у статті 160 КПК України, оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі, те що документи, які необхідно витребувати, має значення для кримінального провадження, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні підстави, суд прийшов висновку про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, передбачені статтею 162 КПК України.

Згідно зі ст. 163 ч.4 КПУ України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

У відповідності до вимог ч.5 та ч.6 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених вище, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Доступ особи до речей і документів, здійснюється в порядку, визначеному законом.

Суд вважає, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що надання тимчасового доступу до документів надасть можливість для повного та неупередженого розслідування кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 159 - 164, 165 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області - задовольнити.

Надати тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, слідчому СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_4 , або за дорученням оперуповноваженому Кам`янського ВП капітану поліції ОСОБА_10 , та оперуповноваженому Кам`янського ВП капітану поліції ОСОБА_11 , дозвіл на доступ та вилучення медичних документів на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 , які містять лікарську таємницю та знаходиться в Комунальному закладі « ІНФОРМАЦІЯ_8 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд, за клопотанням сторони кримінального провадження якій надано право на доступ до речей і документів має право постановити ухвалу про проведення обшуку з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Строк дії ухвали не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали.

Ухвала не оскаржується.

Слідчий суддя: ОСОБА_1