Справа № 300/63/18
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

02.07.2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11кп/777/321/2018 за апеляційною скаргою прокурора Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на вирок Воловецького районного суду від 09.02.2018.

Цим вироком ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець і мешканець АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, неодружений, не судимий, засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України до штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн..

ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що 28.12.2017 приблизно о 00:05 на вулиці навпроти будинку № 188 в с. Скотарське Воловецького району, в стані алкогольного сп`яніння, у присутності інших громадян, з мотивів явної неповаги до суспільства безпричинно, грубо, з особливою зухвалістю порушив громадський порядок: затіяв сварку з ОСОБА_9 , яка перейшла у штовханину, висловлювався на його адресу образливими і нецензурними словами, а потім ногою наніс йому декілька ударів, спричинивши легкі тілесні ушкодження у вигляді забійної рани, садна і синця в області голови.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що суд не дотримався вимог ст.ст. 65, 67 та 69 КК України і не мав достатніх підстав для висновку про можливість призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання ніж передбачене законом. Обставини, на які суд послався: відсутність у обвинуваченого судимості, претензій до нього з боку потерпілого, позитивна характеристика, щире каяття, у доцільності застосування ст. 69 КК України не переконують. Натомість вказує, що злочин ОСОБА_6 вчинив за обтяжуючої покарання обставини: у стані алкогольного сп`яніння. Просить дослідити диск звукозапису судового процесу, дані, які характеризують особу ОСОБА_6 , скасувати вирок в частині призначення покарання внаслідок його м`якості і ухвалити новий, яким за ч.1 ст. 296 КК України призначити штраф у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн..

Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст вироку і доводи апеляційної скарги, промову прокурора на підтримання апеляційних вимог, заперечення обвинуваченого проти апеляційної скарги, допитав обвинуваченого, дослідив дані про його особу, провів судові дебати, заслухав останнє слово обвинуваченого, перевірив матеріали кримінального провадження, обговорив доводи сторін і приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Правильність установлення судом фактичних обставин кримінального правопорушення, доведеність вини в ньому ОСОБА_6 , в апеляційній скарзі не оспорюються.

Отже, Апеляційний суд визнає доведеним, що ОСОБА_6 28.12.2017 приблизно о 00:05 на вулиці навпроти будинку № 188 в с. Скотарське Воловецького району, в стані алкогольного сп`яніння, у присутності інших громадян, з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, грубо, з особливою зухвалістю порушив громадський порядок: затіяв сварку з ОСОБА_9 , яка перейшла у штовханину, висловлювався на його адресу образливими і нецензурними словами, а потім ногою наніс йому декілька ударів, спричинивши легкі тілесні ушкодження у вигляді забійної рани верхньої губи зліва, садна і синця обличчя.

Правова кваліфікація діяння ОСОБА_6 за ч.1 ст. 296 КК України, як хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, установленим судом фактичним обставинам відповідає, отже є правильною.

Разом з тим, суд першої інстанції не в повній мірі врахував обставини справи та дані про його особу обвинуваченого, всупереч вимогам п.2 ч.3 ст. 374 КПК України не навів у вироку переконливих мотивів призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Відповідно до засад, визначених у ч.2 ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини КК України за вчинений злочин визначаються статтею 69 цього Кодексу. Відповідно до неї суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Обставинами, які на думку суду першої інстанції пом`якшують покарання і істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, є, згідно вироку, наявність у ОСОБА_6 постійного місця проживання, його позитивна характеристика, відсутність у нього судимості, примирення з потерпілим, вчинення ним злочину вперше і невеликої тяжкості та щире розкаяння.

Відповідно до ст. 65 КК України ступінь тяжкості злочину, позитивна характеристика обвинуваченого, відсутність у нього судимості, як і те, що він до кримінальної відповідальності притягується вперше, підлягає до врахування при призначенні покарання, однак не як обставини, що його пом`якшують. Наявність, так само як і відсутність у обвинуваченого постійного місця проживання серед обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, законом не передбачені, щирість розкаяння має бути підтверджена конкретними діями, а не тільки усним повідомленням обвинуваченого. Про те, чим саме підтверджена щирість розкаяння ОСОБА_6 ні у вироку, ні у поясненні обвинуваченого в судовому засіданні не вказано. Сама лише відсутність у потерпілого претензій до обвинуваченого, в такому разі, не є заслугою останнього.

Примирення з потерпілим може бути враховано як обставина, що пом`якшує покарання, але не така, що істотно знижує ступінь тяжкості злочину проти громадського порядку та моральності. Між тим, встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_6 зловжив алкоголем, прийшов у громадське місце, затіяв там сварку, а потім бійку, а в решті вчинив саме такий злочин та ще й з застосуванням насильства.

Апеляційний суд вважає, що ні достатніх підстав, ні переконливих доводів на користь рішення про призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання, ніж передбачене законом, суд у вироку не навів. В процесі апеляційного розгляду справи таких підстав також не встановлено.

Отже, доводи прокурора щодо неправильності застосування судом першої інстанції ст. 69 КК України і надмірної м`якості призначеного покарання заслуговують на увагу, а тому вирок в цій частині підлягає до скасування.

Обговорюючи питання про міру покарання, Апеляційний суд виходить з того, що частина 1 статті 296 КК України передбачає три види покарання: штраф, арешт та обмеження волі.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 окрім шкоди об`єкту злочину громадському порядку та моральності, спричинено образи і тілесні ушкодження потерпілому. Обвинувачений вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, і це є обставиною, яка обтяжує покарання, проте визнав вину і заявив, що розкаюється.

ОСОБА_6 позитивно характеризується за місцем проживання, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Враховуючи зазначені обставини та відомості про особу обвинуваченого Апеляційний суд знаходить можливим обмежитись покаранням, наближеним до найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст. 296 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 420 КПК України, Апеляційний суд

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу прокурора Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Воловецького районного суду від 09.02.2018 року щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_6 за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 296 КК України, покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн..

В решті вирок Воловецького районного суду від 09.02.2018 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді: