В И Р О К
іменем України

Справа №377/168/18

Провадження №1-кп/377/48/18

25 вересня 2018 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 0000013 від 15 січня 2018 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славутич Київської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Славутич Київської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, працюючого в ТОВ «Укренергомонтаж» на посаді електромонтера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -

УСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив хуліганство, тобто грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, групою осіб, за наступних обставин.

14 січня 2018 року, приблизно о 18 годині 35 хвилин, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік торгового центру «Мінськ», розташованого за адресою: Київська область, м. Славутич, Центральна площа, 5, почали розхитувати металевий паркан, намагаючись його пошкодити.

В цей час, поряд з торговим центром, проходив ОСОБА_6 зі своєю дружиною ОСОБА_7 , який побачивши протиправні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зробив останнім зауваження, у відповідь на що почув на свою адресу нецензурну лайку. У подальшому, використовуючи надуманий привід, а саме зауваження ОСОБА_6 , ОСОБА_4 підійшов до останнього та грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, безпричинно почав наносити ОСОБА_6 удари ногами по тулубу, завдавши не менше 9 ударів, від яких потерпілий намагався прикриватися та ухилятися. У свою чергу ОСОБА_5 приєднався до хуліганських дій ОСОБА_4 та також почав наносити потерпілому удари ногами по тулубу, завдавши не менше 6 ударів, після чого був відштовхнутий потерпілим, який продовжував захищатися від ударів ОСОБА_4 ..

Скориставшись тим, що ОСОБА_6 захищається від ударів ОСОБА_4 та не може чинити опору, ОСОБА_5 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, підняв з асфальтованої поверхні свій пакунок, всередині якого знаходилася пляшка горілки, об`ємом 0,37 літра, та наніс ним один удар по голові ОСОБА_6 , а саме в скронево-тім`яну область голови зліва. Від вказаного удару потерпілий втратив свідомість та впав на асфальтне покриття.

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 було заподіяно тілесне ушкодження у вигляді підшкірної гематоми в скронево-тім`яній області зліва, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 29 від 06.02.2018 року утворилось від дії тупого предмету та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями, які полягали у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 , вчинив хуліганство, тобто грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, групою осіб, за наступних обставин.

14 січня 2018 року, приблизно о 18 годині 35 хвилин, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік торгового центру «Мінськ», розташованого за адресою: Київська область, м. Славутич, Центральна площа, 5, почали розхитувати металевий паркан, намагаючись його пошкодити.

В цей час, поряд з торговим центром, проходив ОСОБА_6 зі своєю дружиною ОСОБА_7 , який побачивши протиправні дії ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , зробив останнім зауваження, у відповідь на що почув на свою адресу нецензурну лайку. У подальшому, використовуючи надуманий привід, а саме зауваження ОСОБА_6 , ОСОБА_4 підійшов до останнього та грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, безпричинно почав наносити ОСОБА_6 удари ногами по тулубу, завдавши не менше 9 ударів, від яких потерпілий намагався прикриватися та ухилятися. У свою чергу ОСОБА_5 приєднався до хуліганських дій ОСОБА_4 та також почав наносити потерпілому удари ногами по тулубу, завдавши не менше 6 ударів, після чого був відштовхнутий потерпілим, який продовжував захищатися від ударів ОСОБА_4 ..

Скориставшись тим, що ОСОБА_6 захищається від ударів ОСОБА_4 та не може чинити опору, ОСОБА_5 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, підняв з асфальтованої поверхні свій пакунок, всередині якого знаходилася пляшка горілки, об`ємом 0,37 літра, та наніс ним один удар по голові ОСОБА_6 , а саме в скронево-тім`яну область голови зліва. Від вказаного удару потерпілий втратив свідомість та впав на асфальтне покриття.

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 було заподіяно тілесне ушкодження у вигляді підшкірної гематоми в скронево-тім`яній області зліва, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 29 від 06.02.2018 року утворилось від дії тупого предмету та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями, які полягали у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у вчиненому злочині і показав, що 14 січня 2018 року, знаходячись разом із ОСОБА_5 біля торгового центру «Мінськ», розхитували металевий паркан. Поряд з торговим центром проходив ОСОБА_7 , який зробив їм зауваження, а вони у відповідь почали наносити йому тілесні ушкодження. У скоєному щиро розкаюється.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винуватим у вчиненому злочині і показав, що 14 січня 2018 року він знаходився разом із ОСОБА_4 біля торгового центру «Мінськ». Коли вони розхитували металевий паркан, то поряд з торговим центром проходив ОСОБА_7 , який зробив їм зауваження, а вони у відповідь почали наносити йому тілесні ушкодження. У скоєному щиро розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. До суду подав заяву, в якій просив проводити розгляд кримінального провадження за його відсутності. Враховуючи, що за відсутності потерпілого можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, то вирішено питання про проведення судового розгляду без потерпілого.

З урахуванням думки сторін та беручи до уваги, що ніхто з них не оспорює обставини обвинувачення та кваліфікацію злочину, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин обвинувачення, викладених у обвинувальному акті, обмежившись допитом обвинувачених та дослідженням документів, що характеризують особу обвинувачених, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Переконавшись у добровільності повного визнання обвинуваченими ОСОБА_4 і ОСОБА_5 своєї винуватості та правильному розумінні його суті, суд приходить до висновку про винуватість обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та необхідність призначення їм покарання.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 296 КК України за ознаками хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, оскільки вказані дії знайшли підтвердження під час судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 296 КК України за ознаками хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, оскільки вказані дії знайшли підтвердження під час судового розгляду.

Призначаючи покарання кожному з обвинувачених відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, яке буде справедливим і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості злочину, особу кожного обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, та обставини, що обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що він вчинив злочин, що згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Обвинувачений має зареєстроване в установленому законом порядку місце проживання, за місцем проживання зарекомендував себе з негативної сторони, є учасником бойових дій, за місцем проходження служби характеризується позитивно. На обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога в ДЗ «СМСЧ № 5» МОЗ України не перебуває. ОСОБА_4 не одружений, раніше не судимий.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує досудову доповідь, підготовлену старшим інспектором Славутицького міського сектору з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 ..

Як вбачається з досудової доповіді, ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується негативно, що полягає у зловживанні спиртними напоями, порушенні правил проживання в гуртожитку, проявляє грубість до чергових по гуртожитку. За місцем проходження служби характеризується позитивно. Проходив службу в зоні проведення антитерористичної операції в 2017 році і має посвідчення учасника бойових дій. Притягувався 14.01.2018 року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП, 13.08.2018 року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП. Психічних захворювань немає. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, Славутицький міський сектор з питань пробації вважає, що виконання покарання у громаді можливо за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, які необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Врахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставину, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 296 КК України.

Обговоривши питання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, врахувавши обставини злочину, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, особу винного, позитивну характеристику за місцем проходження служби, усвідомлення своєї вини та висновок досудової доповіді органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без обмеження волі на певний строк, суд вважає за можливе виправлення обвинуваченого без відбування покарання із застосуванням ст. 75 КК України, встановленням іспитового строку та покладенням на обвинуваченого протягом іспитового строку обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що він вчинив злочин, що згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Обвинувачений має зареєстроване в установленому законом порядку місце проживання, за місцем проживання зарекомендував себе з негативної сторони. Він має постійне місце роботи, одружений, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога в ДЗ «СМСЧ № 5» МОЗ України не перебуває, раніше не судимий.

Також при призначенні покарання суд враховує досудову доповідь, підготовлену старшим інспектором Славутицького міського сектору з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 ..

Як вбачається з досудової доповіді, ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується негативно, що полягає у зловживанні спиртними напоями, порушенні правил проживання в гуртожитку, проявляє грубість до чергових по гуртожитку. За місцем роботи характеризується позитивно. Притягувався 14.01.2018 року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП, 13.08.2018 року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, 26.01.2018 року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП. Психічних захворювань немає. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, Славутицький міський сектор з питань пробації вважає, що виконання покарання у громаді можливо за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, які необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Врахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставину, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 296 КК України.

Обговоривши питання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, врахувавши обставини злочину, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, особу винного, усвідомлення своєї вини та висновок досудової доповіді органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без обмеження волі на певний строк, суд вважає за можливе виправлення обвинуваченого без відбування покарання із застосуванням ст. 75 КК України, встановленням іспитового строку та покладенням на обвинуваченого протягом іспитового строку обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

За правилами ст. 100 КПК України речові докази: відеозапис з камер міської системи відеоспостереження, розташованої на будівлі ДК «Енергія» та житлового будинку за адресою: пр-кт Дружби народів, 7, яка направлена та спостерігає за будівлею торговий центр «Мінськ» і магазину «СОЮЗ», які перекопійовані на DVD-R-диск, номер PAPA17SK18201074, з надписом «відеозапис за 14.01.2018 року «DK-Minsk» та «MSK-SOYUZ», що зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000013, необхідно залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження № 0000013.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Підстав для застосування до обвинувачених запобіжного заходу до набрання вироком законної сили немає.

Керуючись ст. 369-371, 373-375 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, і призначити покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік, протягом якого покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, п. 2, 3 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, і призначити покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік, протягом якого покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: відеозапис з камер міської системи відеоспостереження, розташованої на будівлі ДК «Енергія» та житлового будинку за адресою: пр-кт Дружби народів, 7, яка направлена та спостерігає за будівлею торговий центр «Мінськ» і магазину «СОЮЗ», які перекопійовані на DVD-R-диск, номер PAPA17SK18201074, з надписом «відеозапис за 14.01.2018 року «DK-Minsk» та «MSK-SOYUZ», що зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000013, залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження № 0000013.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно вручається обвинуваченим та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1