Справа № 128/1052/18
УХВАЛА
Іменем України
08 травня 2018 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

та учасників справи:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4

без участі :

представника ВОПЛ № 2 ОСОБА_5

ОСОБА_6 щодо якого подано дану заяву,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду заяву заступника головного лікаря ВОПЛ № 2 по медичній частині ОСОБА_7 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді примусового лікування у «Відділенні для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному» відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою:АДРЕСА_1 , -
ВСТАНОВИВ:
20 квітня 2018 року до Вінницького районного суду Вінницької області надійшла вищевказана заява, яка мотивована тим, що у Вінницькій обласній психіатричній лікарні № 2, відділенні №1 для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному, на лікуванні з 30.03.2016 року знаходиться хворий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з діагнозом: Помірна деменція внаслідок сифілісу з психотичними включеннями. 22.12.2016 року змінено діагноз на Помірна деменція внаслідок органічного враження головного мозку змішаного генезу (судинного, атрофічногоарахноїдальної кісти, сифілісу) з психотичними, переважно галюцінаторно-параноїднимирозладами.
ОСОБА_6 перебуває на лікуванні в ВОПЛ №2 відповідно до ухвал Вінницького районного суду Вінницької області від 14.11.2017 року та Глибоцького районного суду Чернівецької області, від 04.02.2016 року, 19.04.2016 року про застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді примусового лікування за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст .121 КК України.
На основі огляду комісії лікарів-психіатрів від 16.04.2018 року хворий за своїм психічним станом у теперішній час становить суспільну небезпеку, тому заявник просить хворому ОСОБА_6 подальшого продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді примусового лікування у «Відділенні для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному».
Представник заявника ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, однак, попередньо надала суду заяву, відповідно до якої підтримала в повному обсязі вимоги заяви заступника головного лікаря ВОПЛ № 2 по медичній частині ОСОБА_7 щодо продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування у «Відділенні для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному» відносно хворого ОСОБА_6 , при цьому просила розглядати заяву без її участі , на технічній фіксації розгляду заяви не наполягала.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував з приводу задоволення заяви.
Захисник ОСОБА_4 просила з врахуванням заяви хворого ОСОБА_6 , заяву задоволити.

ОСОБА_6 ,щодо якого вирішується питання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді примусового лікування у «Відділенні для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному», в судове засідання не доставлений, однак подав суду заяву про розгляд даної заяви без його участі, в якій також вказав, що не заперечує проти її задоволення.

Дослідивши заяву і додані до неї матеріали, вислухавши думку представника заявника та беручи до уваги думку захисника і прокурора, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню входячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється у передбаченому ст. 95 Кримінального кодексу України та ст. 512 КПК України порядку.

Згідно ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Аналогічна норма права міститься і у ч. 3 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Судом встановлено, що у Вінницькій обласній психіатричній лікарні № 2, відділенні №1 для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному, на лікуванні з 30.03.2016 року знаходиться хворий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з діагнозом: Помірна деменція внаслідок сифілісу з психотичними включеннями. 22.12.2016 року змінено діагноз на Помірна деменція внаслідок органічного враження головного мозку змішаного генезу (судинного, атрофічногоарахноїдальної кісти, сифілісу) з психотичними, переважно галюцінаторно-параноїднимирозладами.
ОСОБА_6 перебуває на лікуванні в ВОПЛ №2 відповідно до ухвал Вінницького районного суду Вінницької області від 14.11.2017 року та Глибоцького районного суду Чернівецької області, від 04.02.2016 року, 19.04.2016 року про застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді примусового лікування за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст .121 КК України.
З висновку комісії лікарів-психіатрів щодо ОСОБА_6 , до якого застосовуються примусові заходи медичного характеру за № 44 від 16.04.2018 року вбачається, що він страждає на захворювання та має діагноз : Помірна деменція внаслідок органічного враження головного мозку змішаногогенезу (судинного, атрофічного арахноїдальної кісти, сифілісу) з психотичними переважногалюцінаторно-параноїдними розладами і за своїм психічним станом у теперішній час становить суспільну небезпеку, тому потребує подальшого продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді примусового лікування у «Відділенні для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному».

Аналізуючи надані докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_6 страждає психічним захворюванням, на теперішній час продовжує представляти суспільну небезпеку і внаслідок стану свого здоров`я потребує подальшого продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування у відділенні для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному.

Керуючись ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. 95 КК України, ст. ст. 512, 514, 516 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву задовольнити.

Продовжити застосований примусовий захід медичного характеру як госпіталізація до психіатричного закладу із посиленим наглядом, змішаному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою:АДРЕСА_1 ,, але не більш ніж на шість місяців.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області на протязі семи діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1