Справа № 363/2668/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/769/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 48 24.07.2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
представника цивільного позивача ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 01 червня 2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001546 по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 367 КК України повернуто прокурору,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 01 червня 2018 року, обвинувальний акт з додатками у кримінальному №0001546 по обвинуваченню ОСОБА_7 за за ч. 2 ст. 367 КК України повернуто прокурору для виконання вимог ст. 291 КПК України.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому не зазначено коли обвинувачений передав підроблений список до Вишгородського районного відділу земельних ресурсів Київської області. Лише зазначено, що в березні 2004 йому такий список було передано невстановленою особою. Не вказано в чому полягає шкода, завдана державним інтересам внаслідок дій обвинуваченого, зазначено лише розмір такої шкоди. Не вказано яким саме державним інтересам завдано шкоди.

Допущені порушення, на думку суду, свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, а тому він підлягає поверненню прокурору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

На думку прокурора обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001546 повністю відповідає вимогам закону, оскільки в ньому чітко і конкретно викладено фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, потім зазначено правову кваліфікацію дій ОСОБА_7 та окремо сформульовано обвинувачення відносно нього.

Зазначає, що дії ОСОБА_7 кваліфікуються за ст. 367 КК України, а саме службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, так як в останнього був обов`язок та реальна можливість перевірити список членів СТ «Глядин» перед поданням останнього до Вишгородського районного відділу земельних ресурсів Київської області.

Вказує, що посилання суду про неконкретність завданої шкоди державним інтересам є передчасним, оскільки на стадії підготовчого судового засідання прокурор не може долучити будь-які підтверджуючі документи, це прерогатива судового розгляду кримінального провадження по суті.

Звертає увагу, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному проваджені двічі повертався прокурору 23.10.2017 та 01.06.2018, кожного разу з різних підстав. Вказані дії призводять до штучного затягування слухання справи та призводять до порушення розумних строків розгляду судового провадження.

В запереченні на апеляційну скаргу представник цивільного позивача просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 01 червня 2018 року без змін.

Вказує, що в процесі розслідування зазначеної справи було опитано 333 підставні особи, які в своїх поясненнях повідомили слідчі органи, що вони не мають ніякого відношення до оформлення на них земельних ділянок. В обвинувальному ж акті вказано лише 227 підставних осіб з 333, тобто обвинувальний акт містить не зрозуміле та не конкретизоване обвинувачення. Велика кількість підставних осіб не ввійшла до списку в зазначеному акті.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора в підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, думку обвинуваченого, його захисника та представника цивільного позивача, які заперечували проти її задоволення, та просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, як законну, обґрунтовану та вмотивовану, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Процесуальне рішення, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування є обвинувальний акт, яким має відповідати вимогам ст. 291 КПК України, зокрема: містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, яке повинно містити посилання на обставини, які у відповідності до положень ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, це подія злочину, форма вини, мотив і мета вчинення злочину, вид і розмір шкоди, завданої злочином.

Одним із рішень, яке приймається судом за результатами підготовчого засідання, відповідно до положень п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, є повернення прокурору обвинувального акту у випадку невідповідності його вимогам КПК України.

Відповідно до п.1 ст.91 КПК України регламентовано, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та інші обставини, які мають значення для кримінального правопорушення.
Вказані обставини повинні бути зазначені в обвинувальному акті, оскільки згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування таких обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого, а суд розглядає справу лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта (ч. 1 ст. 337 КПК України).
Мотивуючи своє рішення про необхідність повернення обвинувального акту, суд послався на те, що акт не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Так, відповідно до обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а саме службова недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних осіб, що спричинило тяжкі наслідки.

Вивчення матеріалів справи, а саме, обвинувальний акт в частині формулювання обвинувачення, не дають конкретного та однозначного розуміння обвинувачення, яке пред`являється ОСОБА_7 оскільки, не зазначено коли обвинувачений передав підроблений список до Вишгородського районного відділу земельних ресурсів Київської області. Лише зазначено, що в березні 2004 року йому такий список було передано невстановленою особою.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що в обвинувальному акті не вказано в чому полягає шкода, завдана державним інтересам внаслідок дій обвинуваченого, зазначено лише розмір такої шкоди. Також не вказано яким саме державним інтересам завдано шкоди.
Вказані недоліки позбавляють можливості обвинуваченому знати у чому його звинувачують, а суд роз?яснити йому це та вирішити справу в межах обвинувачення.
Порушення вимог ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті перешкоджають повному, всебічному, об`єктивному розгляду кримінального провадження, перешкоджає суду ухвалити обвинувальний вирок чи затвердити угоду про визнання винуватості.
Доводи прокурора про те, що суд першої інстанції незаконно виніс ухвалу про повернення прокурору обвинувального акта спростовуються матеріалами провадження, оскільки в підготовчому провадженні необхідні висновки зробити можливо лише на підставі обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування тому, невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України є неприпустимою, а у даному обвинувальному акті виявлено вищезазначені недоліки.
Таким чином, на думку колегії, суд першої інстанції вірно та обґрунтовано встановив порушення вимог ст. 291 КПК України, за наявності яких ухвалив правильне рішення про повернення обвинувального акту прокурору відповідно до вимог ст.314 КПК України.
За таких обставин, ухвала суду є законною та обґрунтованою і скасуванню не підлягає. Інших порушень закону, які б тягли за собою зміну чи скасування рішення суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 01 червня 2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001546 по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 367 КК України повернуто прокурору без змін.

Головуючий:

Судді: