Справа № 526/1106/18
Провадження № 1-кп/526/148/2018

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2018 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч кримінальне провадження на підставі угоди зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000466 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця з/с

ім..Герцена Октябрського району Тургайської області Республіка

Казахстан, жителя

АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого,

освіта середня спеціальна, не працюючого, в силу ст.89 КК

України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

в с т а н о в и в:

Згідно з рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 17 липня 2017 року, ОСОБА_4 встановлено сплату аліментів на користь дружини ОСОБА_5 на утримання спільного малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх, видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини ввідного віку, починаючи з 05.07.2017 до повноліття дитини.

У подальшому ОСОБА_4 в період з січня 2018 по квітень 2018 року кошти на утримання малолітньої дитини не сплачував, тим самим, злісно ухилявся, від сплати встановлених рішенням суду аліментів, маючи дохід у вигляді соціальних виплат по безробіттю. Так, у період, часу з 25.01.2018 по квітень 2018 включно, ОСОБА_4 був зареєстрований в Гадяцькій міськрайонній філії Полтавського обласного центру зайнятості як безробітній і за вказаний період отримав доходи у вигляді допомоги по безробіттю з державного бюджету в сумі 13742 грн.23 коп. Проте, маючи обов`язок сплачувати аліменти за рішенням Гадяцького районного суду від 17.07.2017 року, не повідомив про свої доходи ВДВС Гадяцького РУЮ Полтавської області.

Внаслідок умисного ухилення ОСОБА_7 від виконання рішення суду про стягнення аліментів за період з 25.01.2018 по квітень 2018 з`явилася заборгованість по їх сплаті на користь ОСОБА_5 на утримання малолітнього сина - ОСОБА_6 в сумі 7 245 грн. 66 коп., що перевищує заборгованість із сплати, таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Таким чином своїми умисними діями, що виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КК України.

18 червня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у кримінальному провадженні у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 164 КК України та погодили покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 з урахуванням обставин, які пом`якшують йому покарання, а саме щире каяття , активне сприяння у розкритті злочину, у виді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин.

Наслідки укладання та затвердження даної угоди згідно ст.ст.473, 394, 424, 474, 476 КПК України, оговорені сторонами.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про примирення розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди про примирення обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди з ним узгоджено та є цілком зрозумілим, виконати взяті на себе відповідно до угоди про примирення зобов`язання він може виконати реально, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України визнав повністю.

Суд, виконуючи вимоги ст.474 КПК України, не має сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 і переконаний, що укладення угоди про примирення є добровільним та не вбачає необхідності витребовувати додаткові документи та викликати в судове засідання інших осіб, а також досліджувати докази.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, вчинений ОСОБА_4 віднесений до злочинів невеликої тяжкості, тому укладення угоди не суперечить закону.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України , правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, укладення угоди сторонами відбулося добровільно і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.

Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження

угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення останньому узгодженого сторонами покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Відповідно до ст. 475 КПК України, у випадку якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 469, 472 475 КПК України, суд ,-

ухвалив:

Угоду про примирення від 18 червня 2018 року по кримінальному провадженню №0000466 від 12.06.2018 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1