Справа № 697/940/18
Провадження № 1-кп/697/128/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2018 р.

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Канів кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , громадянки України, з вищою освітою, не працюючої, раніше не судимої, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_4 21.07.2017, близько 19 годин 00 хвилин, керуючи автомобілем «Toyota Саmгу», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на 18 кілометрі + 400 метрів авто дороги сполученням Канів - Чигирин - Кременчук, від м. Канів в напрямку с. Гамарня, Канівського району Черкаської області, в порушення вимог п.п. 2.3 б), 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху України, була не уважною, не стежила за дорожньою обстановкою та відповідно не реагувала на її зміну, під час руху по проїзній частині автодороги, не обравши безпечну швидкість для руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не переконавшись, що це буде безпечно, змінила напрямок руху вправо, виїхавши на праве узбіччя та скоїла наїзд на перешкоду у вигляді стовбура дерева.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир переднього сидіння автомобіля «Toyota Саmгу», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , 1986 року народження, отримав тяжкі тілесні ушкодження від яких помер на місці події.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 03-01/641 від 22.07.2017 причиною смерті ОСОБА_6 є черепно-мозкова травма у вигляді крововиливу під м`які оболонки головного мозку та мозочка, ушкодження довгастого мозку та перелому кісток основи черепу.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир заднього сидіння автомобіля «Toyota Саmгу», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , 2007 року народження, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/1832 від 19.10.2017 отримав тілесні ушкодження у вигляді - травми лівого стегна із закритим переломом стегнової кістки в середній третині зі зміщенням уламків та саднами м`яких тканин, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Відповідно до висновку комісійної комплексної судово-медичної та транспортно - трасологічної експертизи від 30.03.2018 № 04-01/07/4/128 встановлено, що на місці водія автомобіля «Toyota Саmгу», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходилась ОСОБА_4 під час дорожньо-транспортної пригоди. На місці пасажира переднього сидіння автомобіля «Toyota Саmгу», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходився ОСОБА_6 . На місці пасажира заднього сидіння автомобіля «Toyota Саmгу», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходився ОСОБА_7 .

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «Toyota Саmгу», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме вимог п.п. 2.3 б), 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху України, знаходиться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілому тілесних ушкоджень середньої тяжкості та смерті потерпілого.

ІІ. Позиція обвинуваченого та потерпілої

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого їй кримінальному правопорушенні визнала повністю та погодилася з усіма фактичними обставинами справи, пояснила, що вона дійсно 21.07.2017, близько 19 годин 00 хвилин, керуючи автомобілем «Toyota Саmгу», рухаючись від м. Канів в напрямку с. Гамарня, Канівського району Черкаської області відволіклась через неуважність та змінила напрямок руху вправо, виїхавши на праве узбіччя де врізалась в дерево. У вчиненому щиро кається та просить суд суворо не карати.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_4 заявила клопотання про застосування до неї амністії, звільнивши її від відбування покарання, оскільки має дитину, якій не виповнилося 18 років, вчинила кримінальне правопорушення, яке відноситься до необережних тяжких злочинів, він скоєний обвинуваченою не в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнає свою вину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, з наслідками застосування амністії ознайомлена.

ІІІ. Оцінка Суду

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінально процесуального кодексу України (далі КПК) суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, перевіривши істинність й добровільність визнавальних показів обвинуваченої ОСОБА_4 , суд вважає, що її вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України доведена.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 :

- за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та смерть потерпілого.

ІV. Призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризуються позитивно, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судима.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , згідно ст..66 КК України, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наявність на утриманні малолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог КК України та постанови Пленуму Верховного Суду № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи зазначені обставини, особу обвинуваченої ОСОБА_4 суд вважає, що їй необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 заявила клопотання про застосування до неї амністії, звільнивши її від відбування покарання, оскільки має дитину, якій не виповнилося 18 років, вчинила кримінальне правопорушення, яке відноситься до необережних тяжких злочинів, він скоєний обвинуваченою не в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнає свою вину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, з наслідками застосування амністії ознайомлена.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07.09.2017 набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена ОСОБА_4 має малолітню дитину: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 05.05.2007 року (кр.пр. а.с.102)), батьківських прав відносно якого не позбавлялася, обвинувачується у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. ОСОБА_4 даний злочин вчинила до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році». Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачена визнає повністю, щиро кається у вчиненому.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_4 амністії, передбачених ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до неї не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому вона підлягає звільненню від відбування покарання.

Суд роз`яснює обвинуваченій ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, а саме: застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.

Матеріали справи містять витрати на залучення експерта, а саме: у зв`язку з проведенням експертиз в сумі 1 165,22 грн.

Враховуючи, що судом ухвалено обвинувальний вирок, вказані витрати на залучення експерта в сумі 1 165,22 грн. суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 .

Цивільний позов у кримінальному провадженню не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

З цих підстав, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінально процесуального кодексу України, ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію в 2016 році» від 22 грудня 2016 року (набрав чинності 07 вересня 2017 року), суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити їй покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді 3 (три) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію в 2016 році» від 22 грудня 2016 року (набрав чинності 07 вересня 2017 року) звільнити ОСОБА_4 від основного та додаткового покарання, призначеного судом за цим вироком за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 1 165,00 грн.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінально процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінально процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Апеляційного суду Черкаської області через Канівський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом згідно: оригінал зберігається при матеріалах справи № 697/940/18

Головуючий ОСОБА_1