ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1418/18
УХВАЛА

"01" листопада 2018 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні обвинувальні акти у кримінальному провадженні № 0000494 від 17.09.2018 року, № 0000485 від 12.09.2018 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
місце народження: смт Вилок Виноградівського району Закарпатської
області; не одруженого, не працюючого, вища освіта,
проживає без реєстрації:
АДРЕСА_1 ;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшли обвинувальні акти № 0000494, № 0000485 відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що повторно 28.05.2018, близько 10 години ОСОБА_4 , з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме грошовими коштами, прибув до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме грошовими коштами, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 неправдиві відомості про те, що він являється працівником газової служби, та під приводом ремонту газового обладнання, якого заздалегідь не мав наміру проводити, зазначив, що йому для цього потрібні грошові кошти у сумі 580 грн., на що ОСОБА_5 , будучи введеним в оману, добровільно передав грошові кошти у вказаній сумі ОСОБА_4 .

В результаті вказаних дій ОСОБА_4 заволоді грошовими коштами, належними ОСОБА_5 у сумі 580 грн., заздалегідь не маючи наміру їх повернення та виконання взятих на себе зобов`язань.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Повторно 14.08.2018, близько 12 години ОСОБА_4 , з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме грошовими коштами, прибув до території домоволодіння, розташованого за адрески; АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме грошовими коштами, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 , неправдиві відомості про те, що він являється працівником газової служби, та під приводом ремонту газового обладнання, якого заздалегідь не мав наміру проводити, зазначив, що йому для цього потрібні грошові кошти у сумі 3000 грн., на що ОСОБА_6 , будучи введеним в оману, добровільно передав грошові кошти у вказаній сумі ОСОБА_4 .

В результаті вказаних дій ОСОБА_4 заволодів грошовими коштами, належними ОСОБА_6 , у сумі 3000 грн., заздалегідь не маючи наміру їх повернення та виконання взятих на себе зобов`язань.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, оскільки останній обвинувачується у вчиненні злочинів середньої тяжкості, за які законом передбачені покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років, з метою запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, недопущення вчинення тиску на свідків та потерпілих, а також враховуючи, що до обвинуваченого раніше був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в період якого він скоїв злочини, ніде не працює та не має постійного офіційного заробітку.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати домашній арешт по в АДРЕСА_1 у будинку батька.
За змістом ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Положеннями ст. 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вислухавши клопотання прокурора, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні кримінальних правопорушень середньої тяжкості, за які передбачені покарання у вигляді позбавлення волі строком до трьох років, вчинені ним у період домашнього арешту застосований Царичанським районним судом 23.08.2018 року, не має постійного місця роботи і проживання, може незаконно впливати на потерпілих чи інших свідків, перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню, переховуватись від судового слідства, суд вважає, що існує обґрунтоване обвинувачення у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та доцільно застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб тобто з 01 листопада 2018 року до 30 грудня 2018 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 184, 199, 331, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, з 01 листопада 2018 року до 30 грудня 2018 року включно.

Копію ухвали направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4) МЮ України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1