Справа № 442/6091/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/538/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
про повернення апеляційної скарги

31 жовтня 2018 року м.Львів

Суддя Львівського апеляційного суду ОСОБА_2 , вирішуючи питання прийняття апеляційної скарги гр. ОСОБА_3 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 вересня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 вересня 2018 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КПК України та обрано йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) гривень з позбавленням права обіймати адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі посади у всіх установах, підприємствах та організаціях лісової галузі терміном на 1 (один) рік.

На даний вирок суду гр. ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 вересня 2018 року, постановити ухвалу про скерування матеріалів об`єднаної справи №442/6091/16-к на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали судового провадження та подану апеляційну скаргу, вважаю, що така підлягає поверненню апелянту з наступних підстав.

Згідно п.4 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається якщо вона подана особою, яка не ма права подавати апеляційну скаргу.

Так, відповідно до ст. 393 КПК України апеляційну скаргу мають право подати:

1. обвинувачений, стосовно якого ухвалено обвинувальний вирок, його законний представник чи захисник - в частині, що стосується інтересів обвинуваченого;

2. обвинувачений, стосовно якого ухвалено виправдувальний вирок, його законний

представник чи захисник - в частині мотивів і підстав виправдання;

3. підозрюваний, обвинувачений, його законний представник чи захисник;

4. законний представник, захисник неповнолітнього чи сам неповнолітній, щодо якого вирішувалося питання про застосування примусового заходу виховного характеру, - в частині, що стосується інтересів неповнолітнього;

5. законний представник та захисник особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру;

6. прокурор;

7. потерпілий або його законний представник чи представник - у частині, що стосується інтересів потерпшого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції;

8. цивільний позивач, його представник або законний представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову;

9. цивільний відповідач або його представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову;

10. інші особи у випадках, передбачених цим Кодексом, а саме:

- законний представник особи, стосовно якої прийнято рішення про поміщення до приймальника-розподільника для дітей або продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику (ст. 309 КПК);
- законний представник особи, стосовно якої прийнято рішення про направлення до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні (ст. 309 КПК);
- особи, на майно яких накладено арешт (ст. 309 КПК);
- особи, щодо яких прийнято рішення про тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, що посвідчують користуванням правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність (ст. 309 КПК);
- особа, щодо якої прийнято рішення про відсторонення її від посади (ст. 309 КПК)
- особи, яким слідчим суддею відмовлено у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернуто скаргу на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній (статті 304, 309 КПК)
- особа, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасники судового провадження стосовно ухвали про роз`яснення судового рішення або відмову в його роз`ясненні (ст. 380 КПК);
- засуджений, його захисник або законний представник стосовно ухвали суду про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку (ст. 539 КПК);
- особа, до якої застосовано тимчасовий арешт, її захисник чи законний представник (ст. 583 КПК);
- особа, до якої застосовано екстрадиційний арешт, її захисник чи законний представник (ст. 584 КПК);
- особа, щодо якої прийнято рішення про видачу, її захисник чи законний представник (ст. 591 КПК);
- орган, що подав клопотання, особа, щодо якої вирішено питання про виконання вироку суду іноземної держави (ст. 603 КПК);
- орган, що подав клопотання, особа, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України (ст. 610 КПК).
А як вбачається з матеріалів справи гр. ОСОБА_3 , згідно вказаної норм закону, не входить до переліку осіб, які мають право оскаржувати вищезгаданий вирок.
З огляду на викладене, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід повернути гр. ОСОБА_3 , як особі, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 393, 399 КПК України,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу гр. ОСОБА_3 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 вересня 2018 року повернути апелянту.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_2