Справа № 442/2677/18
Провадження № 1-кп/442/302/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 травня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000896 від 25.04.2018 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, пенсіонерки, вдови, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , 24.07.2015 року звернулась в управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області, що за адресою: м. Дрогобич, вул. 22 Січня, 41, Львівської області, із заявою про призначення житлової субсидії, в той же час діючи умисно разом із заявою, усвідомлюючи те, що у разі подання нею у неповному обсязі або недостовірних відомостей про себе та осіб, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому будинку в якому вона проживає, що за адресою: АДРЕСА_1 , а також про їх доходи і витрати, їй може бути відмовлено у призначенні житлової субсидії або припинено її надання, шляхом обману, надала завідомо неправдиві відомості про свій майновий стан, а саме не вказала у офіційному документі декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, інформацію щодо придбання 04.09.2014 року її сином ОСОБА_5 , житлового будинку АДРЕСА_2 вартістю 63 080 гривень, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушила пункт 5 підпункту 5 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 21.10.1995 року за №848.Внаслідок надання ОСОБА_4 недостовірних відомостей до управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області їй нараховано та виплачено державну житлову субсидію на загальну суму 10960,41 гривень. Відповідно через порушення умов призначення державної субсидії з відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_4 завдала матеріальну шкоду управлінню праці та соціального захисту населення Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області на вказану вище суму.
Обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю. Пояснила суду, що у неї склалось вкрай важке матеріальне становище, її чоловік помер, вона сама виховувала двох неповнолітніх дітей. На даний час є пенсіонером і мала намір оформити субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. При подачі заяви на оформлення субсидії не вказала про придбання її сином житлового будинку, оскільки такий (будинок) належав їхній сім`ї і був переоформлений на її сина. У вчиненому щиросердечно розкаюється, частково відшкодувала заподіяну шкоду і в подальшому має намір повністю її погасити. Обіцяє більше кримінальних правопорушень не вчиняти. Просить суворо не карати та звільнити її від відбування покарання у зв`язку з актом амністії, оскільки на момент набрання чинності цим законом вона досягла пенсійного віку.

Крім повного визнання своєї винності обвинуваченою ОСОБА_4 , її винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.
Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними.
При таких обставинах суд вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки вона заволоділа чужим майном шляхом обману (шахрайство).

При призначенні покарання підсудному, суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженим є їх виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

При призначенні покарання, суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винної і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При обранні виду і розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини та характер його вчинення, особу винної, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, визнала себе винним повністю, розкаюється, відсутність тяжких наслідків, часткове відшкодування заподіяної шкоди.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 можливе при застосуванні покарання у виді штрафу, яке є необхідне і достатнє для її виправлення та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень.
Разом з тим, в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 заявила клопотання про застосування відносно неї Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки вона досягла пенсійного віку.
З приводу клопотання обвинуваченої щодо звільнення її від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» заперечень від учасників судового розгляду не поступило.
Вирішуючи вказане клопотання суд виходить з наступного.
Статтею 85 КК України визначено, що на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч. 2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України "Про амністію у 2016 році".
Пунктом «ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, - які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

За змістом ст. 15 Закону України "Про амністію у 2016 році" особи, на яких поширюється дія цього Закону, звільняються від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена ОСОБА_4 на день набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році" досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 .

Обставини, передбачені ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році"та ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в України", які б виключали застосування амністії до обвинуваченого ОСОБА_4 , - відсутні.
Суд роз`яснив обвинуваченій ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, а саме: протягом наступних десяти років амністія до неї не може бути застосована, наслідки обвинуваченій зрозумілі.
Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 на день набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році" досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та її згоду на застосування амністії, суд вважає за необхідне звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді штрафу на підставі п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Речових доказів та судових витрат в кримінальному провадженні немає.
Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та обрати їй покарання 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 гривень штрафу в дохід держави.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі п. «ґ» ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році " від 22.12.2016 року №1810-VІІІ.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Засудженій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.
Суддя: ОСОБА_1