АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/653/18 Справа № 192/2772/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження №000469 від 22.06.2016року за апеляційними скаргами прокурора Солонянського відділу Дніпровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_8 з доповненнями до них, на вирок Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 06 березня 2017 року, -

В с т а н о в и л а:
цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новостепнянське, Запорізького району, Запорізької області, громадянина України, українця, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 кошти на на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 879 ( вісімсот сімдесят дев`ять) гривень 60 копійок.

Також, вирішено долю речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він близько 13 години 50 хвилин, 20.06.2016 року, приїхав на дачу, розташовану на території ділянки АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_10 , у гості до потерпілої ОСОБА_11 , де знаходився до 21.06.2016 року.

В той же вечір, близько 19 години під час вживання спиртних напоїв у вказаному будинку, між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 (братом ОСОБА_11 ) виникла сварка, в результаті якої ОСОБА_12 та ОСОБА_11 вигнали ОСОБА_8 з території садівничої ділянки.

ОСОБА_8 , на ґрунті виниклих неприязнених стосунків із ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , керуючись раптово виниклим умислом направленим на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень останнім, знайшов дерев`яну палицю довжиною 86,0 см, зайшов через незаперті двері до вищевказаного дачного будинку, та умисно наніс один удар в праву тім`яну частину голови ОСОБА_12 , від чого останній втратив свідомість. Після чого він наніс ще не менше 2 ударів вказаною палицею по правій частині грудної клітини лежачому ОСОБА_12 .. Далі він умисно, наніс не менше одного удару дерев`яною палицею в ліву частину голови ОСОБА_11 .. При цьому остання, захищаючись від удару виставила для захисту голови свою праву руку і удар частково прийшовся на руку та голову. Від отриманого удару остання втратила свідомість, а ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник.

В результаті нанесення ОСОБА_8 ударів палицею:

- потерпілому ОСОБА_12 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2 ступеню, вдавленого перелому тім`яної кістки праворуч, закритої тупої травми грудної клітини, забої правої половини грудної клітки, які у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

- потерпілій ОСОБА_11 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забій головного мозку 2 ступеню, субарахноїдального крововиливу, перелому скроневої кістки ліворуч з переходом на основу черепа, та інші, які у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

В апеляційних скаргах:

- Прокурор ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок, в частині призначення покарання обвинуваченому скасувати, у зв`язку з невідповідністю призначеного йому покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Просить ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 8 років. В іншій частині вирок суду просить залишити без змін.
Вважає, що призначене покарання є не достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого. Посилається на фактичне невизнання вини ОСОБА_8 у вчиненні даного злочину. Посилається на вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та на відсутність пом`якшуючих вину обставин. Суд неналежно врахував обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який двом потерпілим спричинив тяжкі тілесні ушкодження.

- Захисник ОСОБА_7 не погоджуючись з вироком суду, просить його змінити, застосувати ст..75,76 КК України, звільнивши підзахисного від відбування покарання з випробувальним терміном.
Вважає, що покарання призначене обвинуваченому є надто суворим, оскільки останній в судовому засіданні свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, раніше не судимий, має постійне місце проживання, проживає разом з матір`ю пенсіонеркою, яка потребує постійного догляду .

- обвинувачений ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просить об`єктивного розгляду справи з урахуванням щирого зізнання.
В обґрунтування вимог ОСОБА_8 посилається на те, що судом першої інстанції при призначенні покарання не враховано належним чином те, що у нього на піклуванні знаходиться його мати пенсіонерка та для неї він є єдиним годувальником. Також вказує, що він розкаявся у скоєному. Після ознайомлення зі справою вказує на те, що в матеріалах справи відсутні первинні покази свідків, відсутні фотографії подвір`я через яке і проходив шлях ОСОБА_8 до будинку потерпілих, та фотографій дивану, сходинок другого поверху . На думку обвинуваченого відсутність усіх цих фотографій не дає повної картини скоєння злочину. Вважає, що в матеріалах справи відсутні експертизи на наявність встановленого алкоголю, результатів огляду ОСОБА_8 в лікарні. Все вище зазначене на думку ОСОБА_8 може вплинути на рішення суду.
Вважає, що скоїв правопорушення у стані сильного душевного хвилювання, вважає невірною юридичну кваліфікацію скоєного за ч.1 ст.121 КК України. Висновки експертів вважає невірними. Просить пом`якшити покарання, вважаючи призначене занадто суворим.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, а апеляційні скарги адвоката та обвинуваченого залишити без задоволення, думку обвинуваченого та його захисника, які апеляційні скарги підтримали, просили її задовольнити, пом`якшити покарання, застосувавши ст.75,76 КК України, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Доводи обвинуваченого про недоведеність його вини у скоєному, про неправильність висновків суду спростовані:
-Поясненнями потерпілої ОСОБА_11 , про те, що ОСОБА_8 за запрошенням приїхав до неї на дачу, де вони були удвох до 21.06.2016 року. Наступного деня, приїхав її брат ОСОБА_12 , який привіз із собою продукти та пляшку горілки, яку вони випили разом з ОСОБА_8 , який став після цього агресивним. У зв`язку із агресивною поведінкою обвинуваченого, вони повернулися на дачу, її брат та обвинувачений сіли за стіл, де між ними відбулася розмова щодо непристойної поведінки обвинуваченого. Потім її брат сказав, що йому страшно з ОСОБА_8 , відпускати її на море. В ході виниклого конфлікту вона запропонувала ОСОБА_8 покинути дачу, який взяв рюкзак і пішов. Через деякий час повернувся ОСОБА_8 , який був агресивно налаштований, спочатку вдарив по голові палицею ОСОБА_12 , та наніс декілька ударів палицею по грудній клітині, та наніс їй палицею удар по голові. Коли обвинувачений замахнувся вдруге, вона виставила руку, у зв`язку з чим удар прийшовся їй по руці та голові, від чого вона втратила свідомість.
-В свою чергу потерпілий ОСОБА_12 , поясняв, що 21.06.2016 року, він приїхав на дачу, із собою привіз пляшку горілки, яку випив з ОСОБА_8 .. Далі вони пішли до річки, придбавши по дорозі бутилку горілки. ОСОБА_8 почав вести себе неадекватно, нецензурно виражатися, у зв`язку з чим, оточуючі їм робили зауваження та йому постійно приходилося вибачатися за поведінку обвинуваченого. ОСОБА_11 у зв`язку з поведінкою обвинуваченого, запропонувала повернутися додому. ОСОБА_8 образливо висловлювався в бік його сестри, начебто вона нікому не потрібна і він зробив послугу, що приїхав до неї. Після цих слів, він попрохав обвинуваченого забрати речі та покинути їх будинок. Але невдовзі ОСОБА_8 появився та наніс йому удар палицею по голові та удари по нирках, від чого він втратив свідомість. Прийшовши до свідомості, він побачив ОСОБА_13 , яка знаходилася без свідомості. Він також пояснив, що ОСОБА_8 не знаходився у стані сильного душевного хвилювання, бо фактично поводився агресивно.
Пояснення вказаних потерпілих не викликають сумніви в своїй достовірності, оскільки є послідовними, узгодженими між собою, та з іншими матеріалами справи.
Згідно пояснень потерпілих чітко видно, що ОСОБА_8 навмисно , спричинив потерпілим тяжкі тілесні ушкодження та не знаходився в стані будь-якого душевного хвилювання. Його дії фактично свідчать про бажання помсти за те, що його ОСОБА_14 та ОСОБА_15 видворили з даного будинку, оскільки він знаходився в стані алкогольного спяніння, та поводився агресивно.
-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.06.2016 року встановлено, що потерпіла ОСОБА_11 впізнала ОСОБА_8 , який їй та ОСОБА_16 за зазначених вище обставин 21.06.2016 року заподіяв тяжкі тілесні ушкодження.
-Протоколом проведення слідчих експериментів від 18.08.2016 року за участю потерпілого ОСОБА_12 , в ході якого потерпілий ОСОБА_12 повністю підтримав обставини за яких йому та потерпілій ОСОБА_11 . 21.06.2016 року ОСОБА_8 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, та вказав на механізм їх нанесення.
-Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 18.08.2016 року за участю обвинуваченого ОСОБА_8 та судово-медичного експерта, обвинувачений розповів та детально відтворив обставини вчинення кримінального правопорушення 21.06.2016 року у домоволодінні в с. Богданівка відносно потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (том 1, а.к.п.164-170)
Згідно висновку судово-психіатричного експерта: ОСОБА_8 хронічними психічними захворюваннями, недоумством, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності або іншим хворобливим станом психіки в період часу, що ставиться до інкримінованому йому діянню, не страждав і в даний час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в даний час змішаний розлад особистості. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, за своїм психічним станом він міг віддавати собі звіт в своїх діях) бездіяльності) і керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_8 також може віддавати собі звіт в своїх діях (бездіяльності) і керувати ними. У застосуванні щодо нього примусових заходів не потребує. (том 1а.к.п 189-192)
Даний висновок колегія суддів вважає науково-обгрунтованим, правильним, та таким, який повністю узгоджується з послідовними поясненнями потерпілих, та з іншими доказами наведеними у вироку.
Як видно із журналу судового засідання із журналу судового засідання та технічного запису видно, що районний суд належним чином розглянуто матеріали кримінального провадження, ретельно перевірено всі обставини скоєного, та перевірено всі доводи обвинуваченого, які є аналогічними тим, що міститься в апеляційній скарзі, доповненнях до неї.
Порушень кримінального процесуального закону під час досудового та судового розслідування, перевіркою колегією суддів не встановлено.
Тому доводи обвинуваченого з приводу вищезазначеного є безпідставними.
Що стосується тверджень обвинуваченого та його захисника, при цьому про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого то вони не ґрунтуються на матеріалах справи і не можуть бути задоволені, виходячи з наступного.
При цьому колегія суддів зазначає, що згідно з вимогами статей 65 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. За наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону, або перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті.
Виходячи з положень статті 50 КК України рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.
Призначене обвинуваченому покарання може бути визнано надмірно суворим, якщо конкретні обставини справи у своєї сукупності знижують суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення і не враховані при постановленні вироку, або дані, що свідчать про суворість призначеного покарання, представлені під час апеляційного розгляду в додаткових матеріалах.
Перевіркою матеріалів встановлено, що призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону щодо призначення покарання.
Як вбачається з вироку, при призначенні ОСОБА_8 покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких. Суд першої інстанції врахував дані про особу ОСОБА_8 , який неодружений, неповнолітніх дітей не маючий, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо.

Також суд першої інстанції врахував обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

В якості обставини, що обтяжують покарання суд врахував вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Не підлягає задоволенню довід обвинуваченого, що відсутність аналізу на наявність у нього в крові алкоголю, не може бути підставою для для визнання наявності обтяжуючої обставини, оскільки як потерпілі так і сам ОСОБА_8 надавали послідовні пояснення, що у вказаний день вони спільно вживали спиртні напої.

У даному кримінальному провадженні, як видно з його матеріалів, не встановлено обставин, які б давали підстави вважати, що покарання ОСОБА_8 призначено із порушенням визначених у законі загальних засад. Немає підстав для пом`якшення призначеного покарання , оскільки ОСОБА_17 у нетверезому стані, навмисно спричинив тяжкі тілесні ушкодження двом потерпілим.

Отже, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг прокурора, захисника ОСОБА_7 , , та обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки вирок є належно вмотивованим та обґрунтованим.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги прокурора ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_7 , та обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Вирок Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 06 березня 2017 року, відносно ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, що тримається під вартою, в той самий час з моменту отримання копій ухвали.

Судді: