Справа № 702/444/18
Провадження № № 1-кс/702/93/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2018 року м. Монастирище
Слідчий суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище клопотання слідчого Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 ., погоджене прокурором Монастирищенського відділу Уманської місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шарнопіль Монастирищенського району Черкаської області, громадянина України, місце державної реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000158 від 13 червня 2018 року за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,
за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження прокурора : ОСОБА_4 , захисника: ОСОБА_6 , слідчого СВ Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , підозрюваного: ОСОБА_5 , законного представника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и в :
Слідчий Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , звернувся в суд з клопотанням, яке погоджене прокурором Монастирищенського відділу Уманської місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 (провадження № 0000158) посилаючись на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 13 червня 2018 року, близько 04 години 00 хвилин, за попередньою змовою із ОСОБА_8 , знаходячись на території міського скверу, що розташований по вул. Соборна, №123 м. Монастирище Черкаської області, діючи умисно та цілеспрямовано, на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи намір на умисне протиправне заподіяння смерті, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків нанесли ряд ударів кулаками та ногами по голові та обличчю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинили ОСОБА_9 , згідно довідки Монастирищенської центральної районної лікарні №297 від 14 червня 2018 року, тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, перелому кісток черепа, забою головного мозку важкого ступеня з мезенцефально-больбарним синдромом, набряк головного мозку ІІІ ступеня, в результаті чого ІНФОРМАЦІЯ_3 від отриманих травм ОСОБА_9 помер у відділенні інтенсивної терапії Монастирищенської центральної районної лікарні.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене п.12 ч.2 ст.115 КК України, вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Відповідні відомості про вчинення кримінального правопорушення 13 червня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000158, за ознаками злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності захисника та законного представника, 14 червня 2018 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб, від підпису та отримання якої він відмовився.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: даними протоколу огляду місця події (міського скверу м. Монастирище) від 13.06.2018 року; даними протоколу огляду місця події (відділення Монастирищенської ЦРЛ) від 13.06.2018 року; даними протоколу огляду трупа ОСОБА_9 в Уманському МРВ КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 15.06.2018 року; даними протоколу обшуку житла за адресою: АДРЕСА_2 від 14.06.2018 року, відповідно до якого вилучено речі з плямами бурого кольору зовні схожими на кров; даними протоколу обшуку житла за адресою: АДРЕСА_3 від 14.06.2018 року відповідно до якого вилучено речі з плямами бурого кольору зовні схожими на кров; показаннями свідка ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 15.06.2018 року відповідно до яких останні вказують на наявність словесного конфлікту ОСОБА_5 , ОСОБА_8 з потерпілим; показаннями свідка ОСОБА_12 від 15.06.2018 року; показаннями свідка ОСОБА_13 від 15.06.2018 року; показаннями свідка ОСОБА_14 від 15.06.2018 року; даними протоколу впізнання свідком ОСОБА_11 потерпілого ОСОБА_9 від 15.06.2018 року.
13 червня 2018 року о 22 год. 30 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_5 згідно ст.63 Конституції України від дачі показань відмовився.
Відповідно до вимог ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що дає достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинивши умисний особливо тяжкий злочин за попередньою змовою групою осіб, який посягає на життя людини, наслідком якого є настання смерті потерпілого, чим спричинено невиправну шкоду, з місця кримінального правопорушення зник та в подальшому був затриманий працівниками поліції по вул. Соборна м. Монастирище Черкаської області, що підтверджується протоколом затримання та свідчить про можливість переховуватися останнього від органів досудового розслідування та суду, перебуваючи у дружніх відносинах зі свідками у даному кримінальному провадженні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 може незаконно впливати на останніх, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.
В обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою покладається необхідність запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить запобігання вищевказаним ризикам. Просить суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав повністю, просить його задоволити та вважає, що пред`явлена підозра обґрунтована, ризики мають місце, що підтверджується зібраними доказами. Допитані в судовому засіданні свідки не спростовують підозру, а свідок ОСОБА_15 взагалі нічого не показала. Більш м"який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним обов"язків.
Слідчий клопотання підтримав, просить його задоволити.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні від дачі показів та відповідей на запитання відмовився в порядку ст. 63 Конституції України.
Захисник підозрюваного ОСОБА_16 в судовому засіданні проти задоволення клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного заперечила повністю. Вважає, що органом досудового розслідування підозра не обґрунтована. Жоден із наданих органом досудового розслідування доказ не підтверджує причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину та смерті ОСОБА_17 . Крім того вважає, що органом досудового розслідування порушено право підозрюваного на захист. Між нанесенням нібито підозрюваним тілесних ушкоджень потерпілому та його смерті пройшов значний час. Тілесні ушкодження, зазначені в підозрі відрізняються від тілесних ушкоджень, які зазначені в довідці про смерть. Той факт, що підозрюваний спілкувався з потерпілим не підтверджує того, що він вбив потерпілого. Вважає, що підстави для задоволення клопотання відсутні.
Законний представник неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 підтримала думку захисника та пояснила, що о 21 год. 40 хв. їй син в телефонному режимі повідомив, що йде додому. Близько 23 години, син слухавку вже не брав. Їй соронні люди повідомили, що син в поліції. Працівники поліції її не повідомили про затримання сина.
Заслухавши доводи прокурора, слідчого, думку підозрюваного, захисника підозрюваного, законного представника неповнолітнього підозрюваного, дослідивши письмові матеріали клопотання у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. ст. 178, 183 КПК України, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Документом, що підтверджує надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, є особистий запис підозрюваного ОСОБА_5 в клопотанні про одержання ним копії клопотання та матеріалів до нього 15 червня 2018 року о 18 год. 00 хв.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п"ять років.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу», повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення«Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку.
Під час розгляду питання про обґрунтованість підозри слідчим суддею враховується практика Європейського суду з прав людини викладена у справі Мюррей проти Сполученого Королівства, відповідно до якого факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України - термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).
Як вбачається з самого клопотання та наданих стороною обвинувачення матеріалів, що його обґрунтовують, зазначені обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в самому клопотанні прокурора, зокрема: даними протоколу огляду місця події (міського скверу м. Монастирище) від 13.06.2018 року; даними протоколу огляду місця події (відділення Монастирищенської ЦРЛ) від 13.06.2018 року відповідно до якого виявлено труп ОСОБА_9 , 1970 року народження; даними протоколу огляду трупа ОСОБА_9 в Уманському МРВ КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 15.06.2018 року, відповідно до якого за характером тілесних ушкоджень зазначено про наявність ознак насильницької смерті; даними протоколу обшуку житла за адресою: АДРЕСА_2 від 14.06.2018 року, відповідно до якого вилучено одяг підозрюваного ОСОБА_5 та рушник, на яких маються плями бурого кольору, зовні схожі на кров; даними протоколу обшуку житла за адресою: АДРЕСА_3 від 14.06.2018 року, відповідно до якого вилучено одяг підозрюваного ОСОБА_8 на якому маються плями бурого кольору зовні схожі на кров; показаннями свідка ОСОБА_10 від 15.06.2018 року та показаннями свідка ОСОБА_11 від 15.06.2018 року, які показали про те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_5 13.06.2018 року з потерпілим розмовляли, з"ясовували стосунки; показаннями свідка ОСОБА_12 від 15.06.2018 року; показаннями свідка ОСОБА_13 від 15.06.2018 року; показаннями свідка ОСОБА_14 від 15.06.2018 року, які були понятими під час обшуків; даними протоколу впізнання свідком ОСОБА_11 потерпілого ОСОБА_9 від 15.06.2018 року, що на думку слідчого судді спростовує доводи захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 про необґрунтованість підозри.
Слідчий суддя вважає, що посилання захисника підозрюваного на те, що в медичних документах, зокрема довідці Монастирищенської ЦРЛ № 297 від 14 червня 2018 року та довідці про причину смерті № 221 від 15.06.2018 року зазначено різні тілесні ушкодження, не спростовує підозру, а лише вказують на певні факти, які потребують перевірки в ході досудового розслідування в тому числі і шляхом призначення відповідних експертиз.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.
Посилання захисника ОСОБА_6 на відсутність жодного доказу про вчинення саме підозрюваним ОСОБА_5 злочину, в розрізі вищевикладеного, спростовуються вищезазначеними доказами, які зібрані органом досудового розслідування на даному етапі.
Суд вважає, що покази свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які органом досудового розслідування допитані не були, їх покази належним чином не досліджувалися, є недостатньо обґрунтованими та конкретними, а тому не можуть бути достатніми для висновку про необґрунтованість підозри, а лише вказують на певні факти та обставини, які підлягають відповідній перевірці в сукупності з іншими доказами при провадженні досудового розслідування у справі.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановлено.
За клопотанням необхідність в обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який є найсуворішим запобіжним заходом, слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинивши умисний особливо тяжкий злочин за попередньою змовою групою осіб, який посягає на життя людини, наслідком якого є настання смерті потерпілого, чим спричинено невиправну шкоду, з місця кримінального правопорушення зник та в подальшому був затриманий працівниками поліції по вул. Соборна м. Монастирище Черкаської області, що підтверджується протоколом затримання та свідчить про можливість переховуватися останнього від органів досудового розслідування та суду, перебуваючи у дружніх відносинах зі свідками у даному кримінальному провадженні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 може незаконно впливати на останніх, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до вимог ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а відповідно до ст.18цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.
Розглядаючи питання доцільності обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді його тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що таке рішення обмежує його права і свободи та має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті) що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. В той же час, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Доводи слідчого та прокурора про те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання зокрема дані про судимість, притягнення підозрюваного до адміністративної відповідальності в матеріалах клопотання відсутні, за місцем навчання підозрюваний характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за вчинення якого передбачено покарання згідно КК України у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі та який згідно статті 12 цього кодексу класифікується як особливо тяжкий злочин.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що оцінка ризику втечі підсудного має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Підозрюваний ОСОБА_5 за місцем навчання, а саме в ДНЗ « Монастирищенський професійний ліцей» характеризується позитивно, неповнолітній, проживає з матір`ю ОСОБА_7 . Разом з тим, на думку суду, той факт, що підозрюваний залишив місце злочину в сукупності з покаранням, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, те, що він раніше не судимий, з урахуванням віку особи, який є неповнолітнім, психологічними особливостями віку підозрюваного, проживання в родині лише з одним із батьків, а саме матір`ю, вказує на наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, а саме передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
При вирішенні клопотання про обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд зобов`язаний врахувати, що відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Тобто, застосування такого запобіжного заходу можливе не лише при наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення особою злочину та ризиків, а й у разі неможливості зменшити наявні ризики до розумних меж через застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Крім цього, ч. 2 ст. 492 КПК України, яка є спеціальною нормою при вирішенні питання про обрання міри запобіжного заходу у відношенні неповнолітніх, визначає, що затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» № 4 від 25 квітня 2003 року, запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Однак, в клопотанні слідчого не вмотивовано на підставі яких наявних у справі фактичних даних можна стверджувати, що інші, більш м`які, запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного.
Чинним КПК України не передбачено, що єдино-можливим запобіжним заходом може бути лише тримання під вартою.
Згідно п. 3 Рішення Конституційного Суду України № 14-рп/2003 від 8 липня 2003 року, у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу вбачається, що тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу.
Таким чином, на думку слідчого судді навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину в даному випадку не може бути єдиним виправданням обрання вказаного запобіжного заходу, а тому при вирішенні вказаного клопотання, крім наявності ризику, передбаченого п. 1ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, його репутацію, майновий стан, відсутність судимостей, те, що підозрюваний неповнолітній, за місцем навчання характеризується позитивно, а тому існують підстави вважати, що доцільним запобіжним заходом буде цілодобовий домашній арешт, який зможе запобігти тому ризику, який існує та забезпечити досягнення мети їх застосування, та є достатнім, а тому слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання та обрання ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з застосуванням засобів електронного контролю з метою запобігти ризику та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов»язків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого задоволити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шарнопіль Монастирищенського району Черкаської області, громадянина України, місце державної реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимий запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці з застосуванням засобів електронного контролю, а саме до 14 серпня 2018 року включно.
В задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 цілодобово залишати житло за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 зобов"язання передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- не відлучатися цілодобово із житла за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу органу досудового розслідування та суду;
- прибувати за викликом до органу досудового розслідування, суду;
- не відлучатись із населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватись від спілкування з іншими учасниками кримінального провадження;
- здати на зберігання слідчому свій паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за кордон;
Копію даної ухвали вручити підозрюваному, слідчому, в провадженні якого знаходиться справа, та прокурору - для відому.
Зобов`язати слідчого надати копію ухвали для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного для виконання.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання цих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.
ОСОБА_5 негайно доставити до місця проживання за адресою АДРЕСА_2 і звільнити з-під варти.
Ухвала підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення.
Копію ухвали негайно вручити прокурору, слідчому, захиснику та підозрюваному.
Копію ухвали направити начальнику Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області та начальнику ІТТ № 2 ГУНП в Черкаській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області на протязі 5 днів з дня її оголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено та оголошено 18 червня 2018 року о 09 год. 30 хв.