АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

26 червня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , яка діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 лютого 2018 року,

за участю прокурора ОСОБА_7
представника власника майна адвоката ОСОБА_5 ,
власника майна ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 лютого 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000254 від 19 листопада 2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, було задоволено клопотання слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_8 , погоджене із прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на вилучене 30 січня 2018 року під час обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.01.2018 року у справі №757/4006/18-к, у належній на праві власності ОСОБА_6 квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
- купюри номіналом 100 доларів США: HB 25822866 E, CG 08490823 A, HL98001169 E, KC 04477412 A, LE 80982668 O, 93002856 C, KB 41849775 E, KB 83233780 E, PB B, HB 43537270 L, KB 85685647 M, LG 63061708 A, AB 20777856 , LH 05941839 C, CK 43381917 C, HL 36344862, AI 26342277 A, L 27973495 B, B 42721468 A, DL 71987405 A, AB 28861982 H, KB 94141691 F, DA 03755777 A, KB 73674805 J;
- купюри номіналом 50 доларів США: TK 02647436 A, GJ 12758103 A, IF 53901644 F, JB 49987235 A, MB 81209381 A, MF 80790929 A, JE 90040156 F, JF 06297435 A, MF 08513204 A, M 40976613 A, MB 00642124 C;
- купюри номіналом 20 доларів США: GF 61264734 O, JL 57214230 E, MB 45797663 G, AO 24001619 O;
- купюри номіналом 10 доларів США: MG , MK 55254977;
- купюри номіналом 5 доларів США: IB 26179582 C, ML 51397561 O, IF 94481617 A, JL 00575996 O, MK 11341615 B;
- купюри номіналом 50 євро: V 1, V 3;
- книга сірого кольору «Очерки філософій колективізму» 1909 року;
- книга сірого кольору «Дарвинизм и теория познания» 1899 року;
- книга «Мысли и воспоминания том второй»;
- книга «Константинь Великий»;
- книга сірого кольору «Новые идеи 136 Философий» 1914 року;
- книга сірого кольору «Введение в курс механических»;
- книга сірого кольору «Біблія» 1897 року;
- книга «О Войне» 1937 року;
- наручний годинник сірого кольору із шкіряним ремінцем «2 enith Pilot», з метою збереження речей, предметів та документів, які були знаряддям, предметом вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки містить достатньо правових підстав, передбачених ст. 170 КПК України для арешту майна.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_5 , яка діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 лютого 2018 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_8 , погодженого із прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000254 від 19 листопада 2017 року про арешт майна в повному обсязі.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що в ухвалі місцевого суду відсутнє мотивування прийнятого рішення, не визначено мети і завдання заходу забезпечення кримінального провадження, відсутнє будь-яке посилання на норми кримінального процесуального кодексу, якими слідчий суддя керувався приймаючи рішення, що обґрунтовано свідчить про те, що судовий розгляд проведено поверхнево.

Звертає увагу на те, що в ні в клопотанні слідчого, ні в ухвалі слідчого судді не вказано, які конкретні відомості, сліди містить вилучене майно, а саме особисті кошти, книги, годинник, а також яким чином дане майно могло бути використано як знаряддя вчинення злочину, відтак не наведено доказів того, що дане майно має ознаки речових доказів.
Вважає, що оскаржувана ухвала була прийнята з порушенням вимог ст. ст. 170, 173 КПК України, оскільки для арешту майна були відсутні правові підстави, не встановлено мету арешту майна та розумність і співмірність обмеження права власності, отже органом досудового розслідування не доведено застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження та необхідність порушення справедливого балансу між інтересами власника, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Одночасно, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01.02.2018 р. В обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження представник власника майна вказує на те, що розгляд клопотання слідчого був здійснений без участі власника майна та його представника, а копію ухвали було отримано стороною захисту лише 29.05.2018 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення власника майна та представника власника майна, які підтримали апеляційну скаргу та просили про її задоволення, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягає поновленню, а апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно з частиною 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу суду від 01.02.2018 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження та ухвали слідчого судді місцевого суду, військовою прокуратурою Київського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000254 від 19 листопада 2017 року, за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, перебуваючи на посаді заступника Київської міської митниці ДФС, під час виконання своїх службових обов`язків, діючи умисно за пособництва ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, в порушення вимог ст. 68 Конституції України, ст. ст. 4, 8 Закону України «Про державну службу», ст. ст. 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції», ч. ч. 1, 4 ст. 7 Митного кодексу України, п. п. 1, 4, 7 Положення про Державну фіскальну службу України інших нормативних актів та своєї посадової інструкції, у невстановлених під час досудового розслідування час та місці дійшли з ОСОБА_9 згоди на спільне вчинення вимагання й одержання неправомірної вигоди від директора ТОВ «Віндейл» ОСОБА_10 за нестворення надуманих перешкод під час митного оформлення ним товарів у зоні діяльності Київської міської митниці ДФС, шляхом спрямування та координації ОСОБА_6 роботи управлінь адміністрування митних платежів та організації митного контролю Київської міської митниці ДФС на затягування проведення митного оформлення товарів, які імпортуються на територію України ТОВ «Віндейл», а також завищення тарифів на розмитнення 1 кг. товару зазначеного товариства.

30 січня 2018 року під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 січня 2018 року у справі № 757/4006/18-к, прокурором військової прокуратури Київського гарнізону юристом 2-го класу юстиції ОСОБА_11 у належній на праві власності ОСОБА_6 квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено майно, а саме: - купюри номіналом 100 доларів США: HB 25822866 E, CG 08490823 A, HL98001169 E, KC 04477412 A, LE 80982668 O, 93002856 C, KB 41849775 E, KB 83233780 E, PB B, HB 43537270 L, KB 85685647 M, LG 63061708 A, AB 20777856 , LH 05941839 C, CK 43381917 C, HL 36344862, AI 26342277 A, L 27973495 B, B 42721468 A, DL 71987405 A, AB 28861982 H, KB 94141691 F, DA 03755777 A, KB 73674805 J; - купюри номіналом 50 доларів США: TK 02647436 A, GJ 12758103 A, IF 53901644 F, JB 49987235 A, MB 81209381 A, MF 80790929 A, JE 90040156 F, JF 06297435 A, MF 08513204 A, M 40976613 A, MB 00642124 C; - купюри номіналом 20 доларів США: GF 61264734 O, JL 57214230 E, MB 45797663 G, AO 24001619 O; - купюри номіналом 10 доларів США: MG , MK 55254977; - купюри номіналом 5 доларів США: IB 26179582 C, ML 51397561 O, IF 94481617 A, JL 00575996 O, MK 11341615 B; - купюри номіналом 50 євро: V 1, V 3; - книга сірого кольору «Очерки філософій колективізму» 1909 року; - книга сірого кольору «Дарвинизм и теория познания» 1899 року; - книга «Мысли и воспоминания том второй»; - книга «Константинь Великий»; - книга сірого кольору «Новые идеи 136 Философий» 1914 року; - книга сірого кольору «Введение в курс механических»; - книга сірого кольору «Біблія» 1897 року; - книга «О Войне» 1937 року; - наручний годинник сірого кольору із шкіряним ремінцем «2 enith Pilot».

01.02.2018 р. слідчий військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 30 січня 2018 року під час обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.01.2018 року у справі №757/4006/18-к, у належній на праві власності ОСОБА_6 квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , перелічене в клопотанні, посилаючись на наявність для цього достатніх підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

01.02.2018 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на вказане майно.

Задовольняючи клопотання слідчого, внесене в межах кримінального провадження №0000254 від 19 листопада 2017 року, щодо накладення арешту намайно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні підстави для накладення арешту на майно.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, посилання слідчого судді на ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, як на підставу для накладення арешту на майно, з огляду на те, що майно є предметом та доказом злочину, не містить під собою правового підґрунтя, оскільки дане твердження належним чином необґрунтовано та невмотивовано, а є тільки звичайним посиланням на відповідну норму закону. Слідчим суддею не дано належну оцінку тому, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Окрім цього, слідчий суддя накладаючи арешт на майно не встановив обставин за якими мета викладена у клопотанні слідчого, а саме накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів підтверджуються та співвідноситься з матеріалами справи, отже на час розгляду клопотання слідчого та накладення арешту на майно у слідчого судді були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, ухвала слідчого судді щодо накладення арешту на майно винесена без належного об`єктивного з`ясування обставин кримінального провадження, оскільки органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що вилучені речі, мають важливе доказове значення для кримінального провадження, а саме були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Однак слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Так, хоча в клопотанні слідчий вказує на необхідність накласти арешт на майно, як на речові докази у кримінальному провадженні, але при цьому не приводить жодного належного доказу на підтвердження вказаного і мети накладення арешту на майно. Тому колегія суддів вважає, що існування правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України всупереч вимогам кримінального процесуального закону, є недоведеною як в клопотанні слідчого з доданими до нього матеріалами, так і в ухвалі слідчого судді.

Крім того, слідчий не надав і будь-яких доказів того, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Зокрема, оскільки вказане майно у встановленому порядку не визнане органом досудового розслідування речовими доказами у кримінальному провадженні, тобто в матеріалах судового провадження відсутня відповідна постанова органу досудового розслідування про визнання їх речовими доказами, то в даному випадку не може ставитися питання про накладення на них арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, виходячи з того, що при цьому нівелюється мета накладення на них арешту, передбачена п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Разом з цим, іншої мети накладення арешту на майно слідчим у клопотанні не ставиться.

Беручи до уваги те, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити тих обставин, яке відношення майно має до розслідуваного кримінального правопорушення, апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні орган досудового розслідування не довів необхідності у накладенні арешту на майно, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 173 КПК України мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання, однак безпідставно не було зроблено слідчим суддею.

З урахуванням викладеного, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні слідчий не довів необхідності у накладенні арешту на вказане майно, що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

На підставі викладених обставин, які свідчать про неповноту, однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого, як такого, що внесено до суду з порушенням ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 117, 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити адвокату ОСОБА_5 , яка діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 лютого 2018 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , яка діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 лютого 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000254 від 19 листопада 2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, якою було задоволено клопотання слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_8 , погоджене із прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на вилучене 30 січня 2018 року під час обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.01.2018 року у справі №757/4006/18-к, у належній на праві власності ОСОБА_6 квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
- купюри номіналом 100 доларів США: HB 25822866 E, CG 08490823 A, HL98001169 E, KC 04477412 A, LE 80982668 O, 93002856 C, KB 41849775 E, KB 83233780 E, PB B, HB 43537270 L, KB 85685647 M, LG 63061708 A, AB 20777856, LH 05941839 C, CK 43381917 C, HL 36344862, AI 26342277 A, L 27973495 B, B 42721468 A, DL 71987405 A, AB 28861982 H, KB 94141691 F, DA 03755777 A, KB 73674805 J;
- купюри номіналом 50 доларів США: TK 02647436 A, GJ 12758103 A, IF 53901644 F, JB 49987235 A, MB 81209381 A, MF 80790929 A, JE 90040156 F, JF 06297435 A, MF 08513204 A, M 40976613 A, MB 00642124 C;
- купюри номіналом 20 доларів США: GF 61264734 O, JL 57214230 E, MB 45797663 G, AO 24001619 O;
- купюри номіналом 10 доларів США: MG , MK 55254977;
- купюри номіналом 5 доларів США: IB 26179582 C, ML 51397561 O, IF 94481617 A, JL 00575996 O, MK 11341615 B;
- купюри номіналом 50 євро: V 1, V 3;
- книга сірого кольору «Очерки філософій колективізму» 1909 року;
- книга сірого кольору «Дарвинизм и теория познания» 1899 року;
- книга «Мысли и воспоминания том второй»;
- книга «Константинь Великий»;
- книга сірого кольору «Новые идеи 136 Философий» 1914 року;
- книга сірого кольору «Введение в курс механических»;
- книга сірого кольору «Біблія» 1897 року;
- книга «О Войне» 1937 року;
- наручний годинник сірого кольору із шкіряним ремінцем «2 enith Pilot», з метою збереження речей, предметів та документів, які були знаряддям, предметом вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_8 , погодженого із прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_7 , про накладення арешту на вилучене 30 січня 2018 року під час обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.01.2018 року у справі №757/4006/18-к, у належній на праві власності ОСОБА_6 квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
- купюри номіналом 100 доларів США: HB 25822866 E, CG 08490823 A, HL98001169 E, KC 04477412 A, LE 80982668 O, 93002856 C, KB 41849775 E, KB 83233780 E, PB B, HB 43537270 L, KB 85685647 M, LG 63061708 A, AB 20777856, LH 05941839 C, CK 43381917 C, HL 36344862, AI 26342277 A, L 27973495 B, B 42721468 A, DL 71987405 A, AB 28861982 H, KB 94141691 F, DA 03755777 A, KB 73674805 J;
- купюри номіналом 50 доларів США: TK 02647436 A, GJ 12758103 A, IF 53901644 F, JB 49987235 A, MB 81209381 A, MF 80790929 A, JE 90040156 F, JF 06297435 A, MF 08513204 A, M 40976613 A, MB 00642124 C;
- купюри номіналом 20 доларів США: GF 61264734 O, JL 57214230 E, MB 45797663 G, AO 24001619 O;
- купюри номіналом 10 доларів США: MG , MK 55254977;
- купюри номіналом 5 доларів США: IB 26179582 C, ML 51397561 O, IF 94481617 A, JL 00575996 O, MK 11341615 B;
- купюри номіналом 50 євро: V 1, V 3;
- книга сірого кольору «Очерки філософій колективізму» 1909 року;
- книга сірого кольору «Дарвинизм и теория познания» 1899 року;
- книга «Мысли и воспоминания том второй»;
- книга «Константинь Великий»;
- книга сірого кольору «Новые идеи 136 Философий» 1914 року;
- книга сірого кольору «Введение в курс механических»;
- книга сірого кольору «Біблія» 1897 року;
- книга «О Войне» 1937 року;
- наручний годинник сірого кольору із шкіряним ремінцем «2 enith Pilot», відмовити.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14 и б а к