Справа № 307/2752/18
Провадження № 1-кс/307/1195/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Тячівської місцевої прокуратури звернувся до суду із клопотанням, про арешт тимчасово вилученого майна.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001101 від 13.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 286 ч.1 КК України.
Вказує на те, що 12 вересня 2018 року, близько 21 год. 19 хв. до чергової частини Тячівського ВП ГУНП в Закарпатські йобласті надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що 12.09.2018 року, близько 21 год. 16 хв., в смт.Солотвино по вул. Спортивній, водій автомобіля з державним нмоерний знаком НОМЕР_1 здійснив наїзд на дідуся заявника.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканка АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем марки «Фольсваген Поло» з державним номерним знаком НОМЕР_2 , допустила наїзд на пішохода ОСОБА_7 1937 р. н.
12 вересня 2018 року, в ході проведення огляду місця даної дорожньо-транспортної пригоди, а саме в смт.Солотвино по вул.. Спортивній, навпроти будинку, 57 було виявлено та вилучено легковий автомобіль марки «Volkswagen Polo» з державним номерним знаком НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , 2011 року випуску, власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , яка і користується даним транспортним засобом.

З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні виникла необхідність у арешті тимчасово вилученого майна, а саме: автомобіля марки Volkswagen Polo» з державним номерним знаком НОМЕР_2 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

В судовому засіданні слідчий та прокурор заявлене клопотання підтримали, посилаючись на викладені в письмовому клопотанні обставини і просять клопотання задовольнити.
Власник тимчасово вилученого майна в судове засідання не з`явився, що в порядку ч.1 ст.172 КПК не є перешкодою для розгляду клопотання в його відсутності.

Розглянувши клопотання суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001101 від 13.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України.
Постановою про визнання речовим доказом від 13.09.2018 року автомобіль марки «Volkswagen Polo» з державним номерним знаком НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , 2011 року випуску, який зберігається на майданчику тимчасового зберігання автомобілів в м.Тячів по вул. Промислова, 6а, визнано речовим доказом.

За змістом ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За правилами ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотання про арешт майна повинно бути зазначено серед іншого підстави накладення арешту на майно.

Відповідно до ч.4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що передбачено ч.2 ст.173 КПК України.

Як убачається з витягу з кримінального провадження за №0001101 до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді, зокрема, речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

За правилами ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час огляду.

Матеріалами клопотання доведено, що зазначене кримінальне правопорушення було вчинено, правову підставу для накладення арешту та можливість використання зазначених речей як доказів в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001101 від 13 вересня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, а саме:автомобіль марки «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним автомобілем.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня оголошення.
Повний текст ухвали складено та оголошено 21 вересня 2018 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1