Справа № 308/4925/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 серпня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суд, кримінальне провадження, відомості про яке 09.04.2017 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000988 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгорода, Закарпатської області, не одруженого, тимчасово не працюючого, студента 3-го курсу Ужгородського торговельно-економічного коледжу Київського національного торговельно-економічного університету, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

08 квітня 2017 року близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_4 , без передбаченого законом дозволу, носив при собі кастет, який відповідно до висновку експертизи №1/199 від 27.04.2017 року відноситься до холодної зброї ударно-дробильної дії та виготовлений у промисловий спосіб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиросердечно розкаюється.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 , в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, а також дослідивши матеріали кримінальної справи, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує за частиною 2 статті 263 КК України, за кваліфікуючими ознаками: носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Також в судовому засідання було призначено досудову доповідь, згідно якої, було визначено, що орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе.

При призначенні обвинуваченій покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.

Обтяжуючі покарання обставини щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України , якою встановлено, що «особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 всі пом`якшуючі покарання обставини, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого, обвинувачений та законний представник обвинуваченого заявили клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 п. «а» ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», звільнивши обвинуваченого від відбування покарання, оскільки на день вчинення злочину був неповнолітнім, вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, повністю визнає свою вину.

Обвинувачений в судовому засіданні просив звільнити його від відбування покарання на підставі п. «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», з наслідками застосування амністії ознайомлений.

Прокурор не заперечив щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Особи, на яких поширюється дія закону про амністію, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, в частині вироку, яка не була виконана на день набрання чинності законом про амністію (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про застосування амністії в Україні»).

За приписами ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VІІІ від 22.12.2016 року.

Відповідно до п. «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, підлягають особи, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив до набрання чинності актом амністії, тобто до 07.09.2017 року, злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до середньої тяжкості, на момент вчинення злочину був неповнолітнім, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році».

Застережень щодо застосування амністії, передбачених ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», не вбачається.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.

У відповідності до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510,00 (п`ятсот десять гривень 00 коп.) гривень.

Звільнити ОСОБА_4 , від відбування призначеного йому покарання у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів громадян, що складає 510,00 (п`ятсот десять гривень) гривень на підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VІІІ від 22.12.2016 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по справі за проведення експертиза холодної зброї №1/199 від 27.04.2017 року в сумі 395,48 грн.

Речові докази по справі:

-кастет золотистого кольору, який зберігається у дозвільній системі Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області знищити.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1