233 № 233/2145/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року Слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 , розглянув клопотання слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000470 від 03 травня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,
перевіривши надані матеріали клопотання у кримінальному провадженні №0000470 від 03 травня 2018 року, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по доданим матеріалам, заслухавши прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,-
в с т а н о в и в :
У провадженні СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000470 від 03 травня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
Досудовим слідством встановлено, що 03.05.2018 року до ЧЧ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що невстановлена особа, діючи умисно, шляхом шахрайських дій та зловживаючи довірою потерпілої заволоділа її грошовими коштами на загальну суму 2000 грн.

Вищевказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000470 від 03.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 повідомила, що 29.01.2018 року вона в Інтернет мережі на сайт «OLX» знайшла оголошення про продаж офісних стільців. В оголошенні був вказаний контактний номер мобільного телефону НОМЕР_1 . ОСОБА_5 одразу зателефонувала на вказаний номер, та вони з продавцем, який представився ОСОБА_6 , домовились про те, що ОСОБА_5 на номер банківської карти, який він їй назвав (карта «Ощадбанку» № НОМЕР_2 , яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_7 ), перерахує грошові кошти в сумі 25% від загальної суми замовлення, а саме 1990 грн., після чого останній вишле обговорений товар через службу доставки «Новая Почта».

Так, 16.02.2018 року о 17 год. 03 хв. ОСОБА_5 у відділенні «Ощадбанку» через касу перерахувала грошові кошти в сумі 2000 грн. на вказаний вище ОСОБА_6 номер банківської карти. Але обговорений товар чоловік на ім`я ОСОБА_6 не вислав, на зв`язок не виходить.

Досудовим розслідуванням було встановлено, що банківська картка «Ощадбанку» № НОМЕР_2 належить гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Краматорськ, Донецької області, українцю, гр. України, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працюючому, раніше не судимому, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.237 Кримінального процесуального кодексу України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчим СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецької області 14.06.2018 року в період часу з 15 год. 00 хв. по 15 год. 30 хв. було проведено огляд банківської картки банку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку останній добровільно надав для проведення слідчої дії.

Відповідно до ч.5 ст. 237 КПК України банківська картка АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 вилучена до Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП, слідчим Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП 14 червня 2018 року при огляді, і відповідно до ч.7 ст.237 КПК України вона вважається тимчасово вилученим майном.
Вищезазначена банківська картка АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , відповідно ч.1 ст.98, 110 КПК України визнана речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Підставою, у зв`язку із якою потрібно здійснити арешт майна, відповідно до п.1, 4 ч.2 ст. 167 Кримінального процесуального кодексу України є те, що банківська картка АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , використовувалася, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме використовувалась для перерахування потерпілою на неї грошових коштів.
Відповідно до ч.4 ст. 170 КПК України, незастосування заборони на використання майна, а також заборони розпоряджатися таким майном може привести до зникнення, втрати або пошкодження вищезазначеного майна, що є речовим доказом по кримінальному провадженню, або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Беручи до уваги вищезазначене те, що банківська картка АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 має суттєве значення по кримінальному провадженню, а також, що незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати вищезазначеного майна та настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, та з метою тимчасового позбавлення можливості особи, у володінні якої перебуває вказана річ, розпоряджатися будь-яким чином таким майном, знищити та використовувати його слідчий, прокурор просили накласти арешт на вилучене під час огляду від 14.06.2018 року майно, а саме на банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 з метою тимчасового позбавлення можливості особи, у володінні якої перебуває вказана річ, розпоряджатися будь-яким чином таким майном, знищити та використовувати.

Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000470 від 03 травня 2018 року відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Згідно ч.7 ст.237 КПК України, вказана банківська картка є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України (в редакції від 18.02.2016) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, достатні підстави вважати, що воно є, зокрема, предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається, зокрема, підозрюваний, треті особи.
Згідно з ч. 3 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є речовими доказами, а саме матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Прокурором, слідчим доведено підстави необхідності накладення арешту на майно, тому, вважаю, що клопотання слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000470 від 03 травня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, підлягає задоволенню та слід накласти арешт на тимчасово вилучене майно, оскільки вказана банківська картка має суттєве значення речового доказу по кримінальному провадженню та носить на собі сліди кримінального правопорушення, та є знаряддям вчинення злочину.
Керуючись ст.ст. 167,170-173 КПК України, -
п о с т а н о в и в :
Клопотання слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000470 від 03 травня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, - задовольнити.
Накласти арешт на вилучене під час огляду від 14.06.2018 року майно, а саме на банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 з метою тимчасового позбавлення можливості особи, у володінні якої перебуває вказана річ, розпоряджатися будь-яким чином таким майном, знищити та використовувати, заборонивши відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися вказаним майном.
Копію ухвали направити слідчому ОСОБА_4 , прокурору ОСОБА_3 .
На ухвалу слідчого судді учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1