Постанова
Іменем України
20 вересня 2018 року

м. Київ
справа № 214/7464/16-к
провадження № 51-1569 км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2017 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000799, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

За вироком Саксаганського районного суду Донецької області від 09 березня 2017 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком на 2 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Вирішено питання про судові витрати та речові докази у провадженні.
Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2017 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 скасовано, ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_7 за ч.2 ст.309 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, в решті вирок залишено без зміни.
За вироком суду встановлено, що ОСОБА_7 ,10 листопада 2016 року приблизно о 09:00 годині, знаходячись біля супермаркету «Сільпо», розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, бул. Вечірній, 31, придбав у невстановленої особи 46 пластикових трубочок, запаяних з обох сторін, з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка згідно висновку експерта є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - метамфетамін, загальною вагою 2,8082 г, яку він зберігав для особистого вживання без мети збуту, до 10 листопада 2016 року, коли в період часу з 11 год. 55 хв. до 12 год. 43 хв., в підїзді №1 будинку № 6 бульвару Вечірній Саксаганського району м. Кривого Рогу, дана психотропна речовина була виявлена та вилучена у ОСОБА_7 правоохоронними органами.
Вимоги касаційної скарги та доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 , посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_7 та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Зазначає, що суд апеляційної інстанції не взяв до уваги того, що засуджений пройшов курс відповідного лікування та намагався працевлаштуватись. Вважає, що зазначені обставини могли бути підставою для застосування до ОСОБА_7 ст. 75 КК. Проте, апеляційний суд розглянув справу формально, належним чином не перевірив і не спростував доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор у судовому засіданні вважав доводи касаційної скарги безпідставними і заперечив проти її задоволення.

Мотиви суду

Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу та переглядає судові рішення у межах касаційної скарги.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та кваліфікація його дій за ч.2 ст.309 КК України, у касаційному порядку не оспорюються.

Відповідно до ч. 2 ст. 420 КПК України вирок суду апеляційної інстанції повинен відповідати загальним вимогам до вироків. Крім того, у вироку суду апеляційної інстанції зазначаються зміст вироку суду першої інстанції, короткий зміст вимог апеляційної скарги, мотиви ухваленого рішення, рішення по суті вимог апеляційної скарги.
При складанні вироку апеляційним судом ці вимоги кримінального процесуального закону дотримані.
Розглядаючи апеляційну скаргу прокурора, суд апеляційної інстанції, скасовуючи вирок районного суду в частині призначення покарання та постановляючи свій вирок, зазначив зміст вироку суду першої інстанції, в якому викладено формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, також зазначив короткий зміст вимог апеляційної скарги, мотиви ухваленого рішення та рішення по суті вимог апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд першої інстанції, призначаючи покарання, не звернув уваги на точні положення закону, згідно з якими при вирішенні зазначених питань має належним чином досліджувати і оцінювати всі обставини, які мають значення для справи, та враховувати, що ст. 75 КК України застосовується лише в тому разі, коли для цього є умови і підстави, на які слід послатися у рішенні.

Звільняючи ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, суд належним чином не вмотивував, які саме обставини справи та дані про особу винного дають підстави для висновку про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства.
Приймаючи рішення про застосування ст. 75 КК України, суд не в повній мірі врахував ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, його тяжкість, дані про особу винного, його поведінку під час та після вчинення злочину, на що звернув увагу суд апеляційної інстанції.
Скасовуючи вирок мічцевого суду в частині призначеного покарання, постановляючи свій вирок та призначаючи покарання у виді позбавлення волі, суд апеляційної інстанції зазначив, що фактичні обставини справи свідчать про підвищену суспільну небезпеку вчиненого злочину, адже кількість виявлених та вилучених психотропних речовин - метамфетаміну, які ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав для особистого вживання, є великим розміром, який майже вдвічі перевищує мінімальну межа, яка необхідна для кваліфікацію його дій.
Також колегія суддів взяла до уваги дані про особу засудженого ОСОБА_7 , ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання позитивну характеристику з місця проживання, та те, що засуджений не працює, намагався працевлаштуватись.
З урахуванням усіх встановлених обставин, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення засудженого в умовах ізоляції від суспільства, призначивши покарання за ч.2 ст.309 КК України, наближене до мінімальної межі, у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На думку колегії суддів, призначене апеляційним судом покарання є законним, справедливим, воно сприятиме виправленню ОСОБА_7 та попередженню вчинення ним нових злочинів. Підстав для його пом`якшення, та застосування ст. 75 КК України, як про це йдеться у касаційній скарзі, не вбачається.
Вирок апеляційного суду відповідає вимогам статей 420, 374 КПК України і підстави вважати його невмотивованим, відсутні.
Доводи касаційної скарги і матеріали провадження не містять даних про порушення вимог кримінального процесуального чи неправильне застосування кримінального законів, які були б безумовними підставами для зміни або скасування вироку апеляційного суду, а тому підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.
У зв`язку із цим та керуючись статтями 434, 436 КПК України, п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII), суд вважає за необхідне залишити оскаржуване судове рішення без зміни.

З цих підстав Суд ухвалив:

Вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2017 року щодо
ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3