Справа № 500/7583/15-к
Провадження № 1-кп/500/63/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2018 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря - ОСОБА_2

учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_3 ,

обвинувачений - ОСОБА_4 ,

захисник- ОСОБА_5 ,

потерпілий - ОСОБА_6 ,

представник потерпілого - ОСОБА_7

розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0002508, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перемишль, Польща, громадянина України, із середньою освітою, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 29 вересня 2015 року, приблизно о 19:30 годині, знаходячись біля будинку ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклої сварки на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_6 в момент бійки умисно, з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів монтировкою в область голови, після чого ОСОБА_6 разом з ОСОБА_4 впали на землю, билися, в результаті чого спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді травми обличчя у вигляді закритого одностороннього перелому нижньої щелепи зліва, закритого черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку з наявністю забійної рани та садна тім`яної області, садна кистей, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинило тривалий розлад здоров`я понад 21 день. Своїми діями він вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 122 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе не визнав, та пояснив, що потерпілий ОСОБА_8 його сусід. Того дня він приїхав з дружиною додому, проходячи повз будинок потерпілого ОСОБА_8 , той вимагав у нього якихось грошей, на що він відповів, що не має, та пішов. Повз будинок потерпілого він проходив, щоб потрапити до майстерні. ОСОБА_8 завжди його провокував та ображав. Він декілька разів приходив до потерпілого, скаржився на те, що напруга електроенергії падає з 220 В на 140 В, але особисто з ним він не сварився та тілесних ушкоджень не завдавав. Того дня він йшов, коли ОСОБА_8 схватив його за руку, хотів вирвати з рук ключі та вони почали битися. ОСОБА_8 його повалив на землю та придавив колінами. Кому належала арматура йому не відомо. Він хотів забрати ключі у потерпілого, вдарив його та можливо тоді він упав та вдарився, але лоба він розбити не міг. Тілесні ушкодження спричинені не ним, вони фальсифіковані. До поліклініки потерпілий не звертався. Син ОСОБА_8 вийшов набагато пізніше. Під час бійки їх ніхто не розбороняв та поруч ні кого не було. Коли вийшов ОСОБА_9 , сусід потерпілого то вони вже стояли. Він розказав ОСОБА_9 , що ОСОБА_8 до нього причепився. Конфлікт стався, коли темніло, біля бесідки потерпілого, яка була побудована з металевого уголка, та продовжувався хвилини півтори. Після конфлікту він пішов та не роздивлявся, чи були у потерпілого якісь тілесні ушкодження. На знімках все було незрозумілим.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, підтверджується зібраними доказами у кримінальному провадженні:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 про те, що обвинуваченого до цього знав, вони сусіди близько 10 років, перебували в нормальних, сусідських відносинах. 29 вересня 2015 року, близько 15.00 години, він ходив збирав у сусідів гроші на вуличне освітлення. Коли побачив ОСОБА_10 , який під`їхав до воріт, то попросив у нього грошей, але той не дав. Ввечері, перебуваючи в бесідці, почув фразу: «Що ти хотів?» Він вийшов та його одразу вдарили в пах, потім арматурою по голові, на що він його відштовхнув, та одразу покликав сусіда ОСОБА_9 . Коли вони стояли обличчям до обличчя один до одного, ОСОБА_10 вдарив його ногою в пах, він схватився за бесідку та повалив обвинуваченого на землю. Після ОСОБА_10 правою рукою вдарив його в праву частину голови. Коли він завалив ОСОБА_10 , той вдарив його арматурою по щелепі. Арматуру тримав в правій руці. Коли ОСОБА_9 вийшов, ОСОБА_10 лежав на землі, а він зверху на ньому. ОСОБА_9 забрав у обвинуваченого арматуру та викликав швидку допомогу. Його забрали до лікарні, наклали шви. У нього була розбита голова, щелепа, руки. Обвинувачений наніс йому два удари по голові, інші по руках та розбив щелепу. Конфлікт стався біля 19.00 години, на дворі було вже темно. Під час конфлікту він не міг сам вдаритися. Ніяких ключів він не бачив спочатку, а потім побачив блиск ключів на землі та пізніше стало ясно, що ключі належать обвинуваченому. ОСОБА_10 не звертався з проханням повернути ключі. Раніше у них конфліктів та нецензурної лайки не було. Коли обвинувачений підходив до нього з приводу сварки, він йому сказав, що він не варить, а займається деревиною. Препарати на лікування призначав лікар. Йому призначалось знеболювальне, а чи призначали психотропні засоби йому не відомо. Моральну шкоду він оцінює в 50 тис. грн., так як він переніс біль, нервування та ще заплановано протезування;

- показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 вони сусіди, перебувають в нормальних відносинах. Дані події відбувались 2 роки потому, у вечірній час, йшов дощ. Вони знаходились в кімнаті, коли почули крик, вибігли, та побачили, що ОСОБА_8 з ОСОБА_10 лежать, він спочатку підійняв ОСОБА_8 , а потім ОСОБА_10 , розвів їх в сторони та обвинуваченого відправив додому. Коли він вийшов, побачив ОСОБА_10 лежав на землі, а ОСОБА_8 зверху, та прохав забрати арматуру. З правої руки ОСОБА_10 , випала арматура, чи вона просто лежала на підлозі, він не може сказати точно. Арматура довжиною з 60 сантиметрів, сріблястого кольору. Викликали швидку допомогу, поліцію. Працівники поліції склали протокол, акт, вилучили арматуру та ключі. У ОСОБА_8 була розбита голова, текла кров, куртка вся в крові. Конфлікт стався через гроші, які вони збирали на проведення освітлення вулиці. Він із ОСОБА_8 увечері, близько 17.00 - 18.00 години, ходили до тих, хто не здав гроші. На той час у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень не було. Бійка між потерпілим та обвинуваченим сталася того ж дня, коли вони збирали гроші, але через декілька годин. ОСОБА_10 та ОСОБА_8 перебували у тверезому стані. Через те, що на вулиці було темно та йшов дощ, слідчий не побачив ніяких слідів. Двоє працівників поліції стукали до воріт ОСОБА_10 , але той не вийшов. На щелепі потерпілого він синця не бачив. Раніше між ними конфлікту не було. Ніхто не вмовляв його змінювати показання. Ключі знайшов ОСОБА_12 , та віддав їх сину потерпілого ОСОБА_13 . Арматуру він заніс у двір та коли приїхали працівники поліції, вони віддали арматуру та ключі. Він підписував протокол та акт вилучення арматури та ключів;

- показаннями свідка ОСОБА_14 про те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_10 знав, вони сусіди його тестя, з ОСОБА_8 спілкуються, а ОСОБА_10 бачив лише на автомобілі, колі проїжджав. Того дня, роки 2 потому, близько 20.00 години, він був у тестя, почули крик на вулиці, та спочатку вибіг тесть, а він трохи пізніше. Побачив, як тесть тримає їх обох на відстані, вони сварилися, але ніякі дії не відбувалися. ОСОБА_15 казав, що ОСОБА_10 вдарив його по голові. Вмовляли ОСОБА_10 піти додому, а ОСОБА_8 додому завели, на ньому були потьоки крові, на голові велика гематома, куртка в крові була. Вони виходили на вулицю підібрати речі: шапку та ключі, арматуру взяв ОСОБА_8 , та занесли все у двір. Ключі знайшов він, заніс під ліхтар, а кому віддав, - не пам`ятає. Викликали поліцію, швидку допомогу. Потерпілого увезли в лікарню, а вони давали показання працівникам поліції. Потім побачив знімок челюсті, була тріщина нижньої челюсті. Через кровотечу не одразу було зрозумілим, якого роду ушкодження у потерпілого. Коли приїхали працівники поліції, вони пішли у бік будинку ОСОБА_10 , але він не відкривав. Вони давали показання працівникам поліції, у дворі потерпілого заповнювали протокол, та вони розписувалися в усіх документах. Арматуру працівники поліції самі вилучили, вони лише показали, де вона знаходиться. Він не пам`ятає, чи розписувалися на пакетах. Швидку допомогу викликала його дружина, а поліцію викликав син потерпілого;

- показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що потерпілий ОСОБА_8 її чоловік. 29 вересня 2015 року, близько 19.30 години, почула голос чоловіка, який кричав, що ОСОБА_17 його побив. Вона вийшла на вулицю та побачила, як ОСОБА_9 тримав ОСОБА_10 , а він ліз битися. Це було біля будинку. ОСОБА_9 намагався відправити ОСОБА_10 додому, а той казав, що ОСОБА_15 його побив. Вона одразу зателефонувала ОСОБА_13 , сину потерпілого, та повідомила його про те, що батька побили. Коли чоловік зайшов додому, він був весь в крові, його швидкою допомогою завезли в лікарню, вранці зробили знімок, та виявилося, що у нього перелом, але без зміщення. Після конфлікту, який стався у вівторок, в четвер, вона чула, як ОСОБА_10 питав у ОСОБА_9 , які показання той буде давати, при цьому у ОСОБА_10 була рушниця. Раніше у них взагалі конфліктів не було. Швидку допомогу викликала вона, а ОСОБА_13 викликав поліцію. Вона бачила, як ОСОБА_12 знайшов ключі та віддав їх ОСОБА_13 , арматуру також бачила;

- показаннями свідка ОСОБА_18 про те, що ОСОБА_10 знає як сусіда батька, ОСОБА_8 його батько. У вечірній час йому зателефонувала дружина батька, та сказала, що батька побили. Коли він приїхав, побачив, що у батька розбита голова, так його арматурою побив ОСОБА_10 . Швидка допомога забрала батька до лікарні. Мєсяц знайшов ключі на місці бійки, та потім передав йому, а арматура була біля хвіртки у дворі. Працівники поліції вилучили арматуру та ключі ОСОБА_10 . Коли працівники поліції ходили до ОСОБА_10 , він не відчинив. Коли він тільки приїхав, то ОСОБА_10 там вже не бачив і слідів крові на асфальті не помітив. У батька кров текла з правого боку голови, на шиї гематома була. Він розписався на пакетах, куди поклали арматуру та ключі;

- показаннями свідка ОСОБА_19 про те, що обвинуваченого та потерпілого візуально знає. Про те, що між обвинуваченим та потерпілим відбувся конфлікт йому стало відомо, коли перший раз викликали дати пояснення. Того дня потерпілий ОСОБА_8 збирав грошові кошти для освітлення вулиці та на ньому не було ні яких тілесних пошкоджень. Ми з сусідом і були останніми, хто бачив ОСОБА_8 цілим. Він точно не може сказати, що конфлікт та збирання грошових коштів ОСОБА_8 було саме в той день.

- показаннями свідка ОСОБА_20 про те, що з потерпілим ОСОБА_8 та з обвинувачений ОСОБА_10 вони сусіди, з якими він бачиться, вітається. Потерпілий ОСОБА_8 ввечері приходив та збирав грошові кошти на ліхтарі. На ньому не було тілесних пошкоджень та він перебував в хорошому стані. Після він пішов далі на 2-й пров. Белінського. Він не може точно, сказати, що конфлікт відбувався точно в цей день, так як він не пам`ятає ні дати, ні місяця, оскільки пройшло багато часу;

- рапортом інспектора чергового Ізмаїльського ВП від 29.09.2015 р., про те, що 29.09.2015 р. о 20:55 год. надійшло повідомлення, що ОСОБА_21 надана медична допомога. Діагноз: «Закрита черепно-мозкова травма, забійна рана голови, струс головного мозку», госпіталізований до травматичного відділення Міської лікарні № 1;

- заявою від 29.09.2015 р. ОСОБА_6 про вжиття заходів до ОСОБА_22 , який 29.09.2015 р. завдав йому тілесні ушкодження;

- рапортом інспектора чергового Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області від 29.09.2015 р., відповідно до якого 29.09.2015 р. о 20:45 годині по телефону від ОСОБА_18 надійшло повідомлення про те, що його батька ОСОБА_6 сусід вдарив по голові металевим предметом, схожим на монтировку;

- ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду від 01.10.2015р. про накладення арешту на майно, а саме: арматуру та зв`язку ключів;

- висновком експерта № 393 від 01.10.2015р. про те, що ОСОБА_6 завдані такі тілесні ушкодження: травма обличчя у виді закритого одностороннього перелому нижньої щелепи зліва, яка згідно пункту 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (далі Правила), відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості за критерієм тривалості (строк загоєння більше 21 дня) розладу здоров`я ; закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку з наявністю забійної рани та садна тім`яної області, яка тягне за собою розлад здоров`я тривалістю більше 6-ти, але менше 21 діб і тому згідно п. 2.3.3 Правил відноситься до категорії легких з короткочасним розладом здоров`я; садна кистей, які згідно п. 2.3.5 Правил відносяться до категорії легких;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 03.12.2015р., де потерпілий ОСОБА_6 розповів та показав на місці за допомогою манекена, як йому були завдані тілесні ушкодження обвинуваченим ОСОБА_4 ;

- висновком експерта № 480 від 01.10.2015р. про те, що описаний потерпілим ОСОБА_6 механізм завдання йому ударів повністю відповідає локалізації, характеру і механізму утворення виявлених у нього ж тілесних ушкоджень, крім того, потерпілий не міг пошкодити собі нижню щелепу при падінні з висоти власного зросту;

- висновком експерта № 148 від 05.07.2016р. про те, що на момент первинного судово-медичного обстеження у ОСОБА_6 від 01.10.2015 р. були наявні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, закритий лінійний перелом тіла нижньої щелепи зліва, забійна рана і садно тім`яної ділянки голови, синець та садно в ділянці нижньої щелепи зліва, садна кистей. Дані тілесні ушкодження заподіяні багаторазовою дією тупого предмета (предметів), індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися. Враховуючи матеріали кримінального провадження, одним з таких предметів міг бути відрізок «металевої арматури». Характер та локалізація тілесних ушкоджень на голові у ОСОБА_6 не виключає можливість їх отримання при механізмі, на які вказав і показав ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту від 03.12.2015 р., тобто ОСОБА_6 відрізком «металевої арматури» було завдано 2 удари по голові (тім`яна ділянка), та 1 удар в ділянку нижньої щелепи зліва. Ушкодження у ОСОБА_6 виникли незадовго до його звернення за медичною допомогою до лікувального закладу, тобто могли бути заподіяні 29.09.2015 року. Вказані тілесні ушкодження не були небезпечними для життя. Ушкодження голови є єдиним нерозривним комплексом закритої черепно-мозкової травми (див. п. 1 висновку), і тому оцінюються у комплексі, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш ніж 21 день), і за цим критерієм, згідно п. 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості. Садна кистей мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як 6 днів, за цим критерієм згідно п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку судово-психіатричних експертів № 136 від 29.03.2017р., що ОСОБА_4 на час коли було скоєно правопорушення, в якому він підозрюється на будь який хронічний психічний розлад та інший хворобливий психічний стан не страждав, у тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не знаходився, ознак уроджений, або придбаний розумової відсталості (недоумство), розладу особистості (тобто психопатії), не виявляв, тому він був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, передбачати їх можливі наслідки. На теперішній час ОСОБА_4 також не страждає на будь який важкий та хронічний психічний розлад (хвороб) ознак уроджений, або придбаний розумової відсталості (недоумство), розладу особистості (тобто психопатії), не виявляв, тому він був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, передбачати їх можливі наслідки, необмеженої і у спроможності правильно сприймати важливі для кримінального провадження обставини, давати про них свідчення. За своїм психічним станом може приймали участь у судово-слідчому розслідуванні. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Аналіз усіх досліджених у судовому засіданні доказів дозволяє суду дійти висновку про те, що вказані докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для єдино вірного висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочинів та для ухвалення обвинувального вироку.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.122 КК України за ознаками умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Суд не може погодитися з доводами обвинуваченого ОСОБА_4 та захисту, про те, що в діях обвинуваченого відсутні ознаки будь-якого правопорушення, тілесні ушкодження потерпілому він не завдавав, на день інкримінованого йому злочину ні яких тілесних ушкоджень не було у потерпілого, а тому його потрібно виправдати. Дане твердження обвинуваченого спростовується; самими його показами в судовому засіданні, де він не заперечував, що в ході бійки він наносив удар потерпілому; показаннями потерпілого та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , що в той вечір потерпілий отримав тілесні ушкодження після бійки з ОСОБА_4 ; рапортом інспектора чергового Ізмаїльського ВП від 29.09.2015 р., про те, що 29.09.2015 р. о 20:55 год. надійшло повідомлення, що ОСОБА_6 надана медична допомога. Діагноз: «Закрита черепно-мозкова травма, забійна рана голови, струс головного мозку», госпіталізований до травматичного відділення Міської лікарні № 1; фактичними обставинами по справі, а саме те, що при бійки тілесні ушкодження спричиняються лише з умислом, в судовому засіданні не встановлено, що тілесні ушкодження потерпілому спричинені з перевищенням меж необхідної оборони, а тому суд вважає, що його дії правильно кваліфіковано за ч.1 ст.122 КК України.

Разом з тим, суд вважає клопотання захисту про визнання недопустимим доказом - протоколом огляду предмету арматуру та сам протокол огляду місця події, так як вони складені з порушенням, а тобто в протоколі огляду місця події було зазначено, що під час огляду виявлено та вилучено арматуру та зв`язку ключів, однак в подальшому вони належним чином не були опечатані в пакети та підписані понятими і як встановлено в судовому засіданні до огляду місця події потерпілий забрав додому і потім добровільно видав працівникам поліції, з протоколу огляду предмету вбачається, що фактично не була оглянута арматура, а тільки фотознімки з місця події. Таким образом встановлено, що дані докази отримані у непередбаченому КПК України порядку.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд у відповідності до ст. 65 КК України врахує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.

В силу ч.4 ст. 174 КПК України з набранням вироком законної сили слід скасувати накладений на підстави ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.10.2015 року, арешт на перелічені у них предмети, та їх долю слід вирішити у відповідності до вимог ч.9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов ОСОБА_6 суд задовольняє в повному в частині витрат потерпілим ОСОБА_6 в сумі 18 298 гривні 97 копійки, що підтверджується наданими документами, а що стосується моральної шкоди, то суд в цій частині залишає позов без розгляду, у зв`язку з відсутністю висновку експерта, щодо визначення розміру моральної шкоди.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, що передбачені ч. 1 ст.76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

З набранням вироком законної сили скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.10.2015 р. арешт на предмети: арматуру конфіскувати, а зв`язку ключів повернути законному володільцю, а саме ОСОБА_4 .

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 18 298 (вісімнадцять тисяч двісті дев`яносто вісім) гривні 97 копійки в якості відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1