АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 549/176/18 Номер провадження 11-кп/786/820/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ПРО ЗАЛИШЕННЯ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ БЕЗ РУХУ

31 травня 2018 року м. Полтава

Я, суддя-доповідач колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора Чорнухинського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 на вирок Чорнухинського районного суду Полтавської області від 4 травня 2018 року щодо ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваним рішенням суду ОСОБА_4 визнана винуватою та засуджена за ч.3 ст.15 та ч.3 ст.185, ст.75 КК України на 3 роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На вказаний вирок суду прокурор, який брав участь у даному провадженні, подав апеляційну скаргу.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність визначеним законом вимогам щодо її форми і змісту, приходжу до висновку про необхідність залишити скаргу без руху, виходячи з такого.

Приписами п.4 ч.2 ст.396 КПК України передбачено, що в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Як вбачається з апеляційної скарги, прокурор просить змінити вирок стосовно ОСОБА_4 , доповнивши його мотивувальну частину вказівкою про кваліфікацію дій обвинуваченої за ч.3 ст.15 та ч.3 ст.185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.
Тобто, прокурор в апеляційній скарзі порушує питання про збільшення обсягу обвинувачення, що вважає за можливе вирішити шляхом зміни оскаржуваного рішення.
Водночас, відповідно до ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі:
1) пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого;
2) зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення;
3) зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення;
4) в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.
Отже, вимога прокурора про зміну вироку у зв`язку з включенням кваліфікуючої ознаки «повторність» не відповідає наведеним вимогам закону.
Тобто, апеляційна скарга містить істотні суперечності, які апеляційний суд позбавлений можливості вирішувати на власний розсуд з огляду на приписи ч.1 ст.404 КПК України, якими встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.
З огляду на викладене, апеляційна скарга прокурора не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому скаржнику необхідно усунути вказані її недоліки, врахувавши також приписи ч.4 ст.403 КПК України.

Отже, апеляційну скаргу прокурора необхідно залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч.1 ст.399 КПК України,
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Чорнухинського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 на вирок Чорнухинського районного суду Полтавської області від 4 травня 2018 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання прокурором копії цієї ухвали.

Суддя-доповідач ОСОБА_2