Справа № 152/906/17
УХВАЛА

06 листопада 2018 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
за участі:

секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,
сторона обвинувачення:

прокурор - ОСОБА_3 ,
потерпілий - ОСОБА_4 ,
представник

потерпілого - ОСОБА_5 ,
сторона захисту:

обвинувачений - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000396 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, не одруженого, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

у с т а н о в и в :

В провадженні Шаргородського районного суду Вінницької області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

06 листопада 2018 року на адресу суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності. Клопотання мотивоване тим, що на момент розгляду кримінального провадження закінчились строки притягнення до кримінальної відповідальності, так як подія відбулась 09 жовтня 2015 року, а строк притягнення до кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України становить три роки з моменту вчинення злочину.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 клопотання, подане його адвокатом підтримав, просив задовольнити. Щодо проведення судового засідання без участі захисника не заперечував.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Потерпілий ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_6 .

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне закрити кримінальне провадження №0000396 та звільнити ОСОБА_6 , який обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

За приписами ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 284, ст. 288 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного або обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Аналізуючи норми кримінального та кримінального процесуального законодавства, суд доходить висновку, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження. Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Так, у судовому засіданні встановлено, що строки притягнення обвинуваченого ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, передбачені ст. 49 КК України закінчилися, так як з дня вчинення ним злочину 09 жовтня 2015 року минуло більше трьох років. Підстав для зупинення (переривання) перебігу строку давності не встановлено.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не має реабілітуючого характеру, закон надає право обвинуваченому ОСОБА_6 заперечувати проти закриття провадження, і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку. Однак обвинувачений не заперечує проти закриття провадження.

З`ясувавши позицію обвинуваченого та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає що клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_4 подано позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Згідно роз`яснень, викладених в Пленумі Верховного Суду України « Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» №3 від 31.03.1989 р., у разі закриття справи з передбачених законом підстав, цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.
Таким чином, цивільний позов у справі належить залишити без розгляду.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись статтями 128-129, 284-286, 288, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_7 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000396 від 10 жовтня 2015 року.

Роз`яснити потерпілому ОСОБА_4 право звернутися з цивільним позовом про відшкодування матеріальних та моральних збитків в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1