УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України,

в с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб НАБ України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Вимоги скарги мотивовані тим, що 14 серпня 2018 року він подав до НАБ України заяву про вчинення кримінального правопорушення та просив внести відомості про це до Єдиного реєстру досудових розслідувань. У його заяві були викладені обставини, що свідчать про вчинення суддями Луцького міськрайонного суду Волинської області та апеляційного суду Волинської області кримінального правопорушення при розгляді його справи.
У судовому засіданні не можливо було встановити відео зв`язок з ОСОБА_3 з ДУ «Київський слідчий ізолятор», у зв`язку з чим розгляд скарги суд вважає за можливе провести у його відсутності.
Уповноважена особа НАБ України в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду скарги повідомлена в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 135 КПК України. До суду були подані письмові пояснення, в яких зазначено про безпідставність доводів скарги та про необхідність відмови в її задоволенні.
Дослідивши матеріали, на які посилається скаржник, обґрунтовуючи доводи скарги, вбачається, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
У п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Судом встановлено, що 14 серпня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до НАБ України з заявою про вчинення суддями Луцького міськрайонного суду Волинської області та апеляційного суду Волинської області кримінального правопорушення при розгляді його справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Частино 2 цієї статті визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
З тексту заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення, яку він подавав до НАБ України, вбачається, що він посилається на обставини, пов`язані з розглядом суддями Луцького міськрайонного суду Волинської області та апеляційного суду Волинської області його справи.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Вбачається, що норми ст. 214 КПК України пов`язані з ч. 1 ст. 2 КК України, і тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають буми критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Так, ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
За таких обставин, системний аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення чи об`єктивні дані, що свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення (фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення правопорушення тощо).
Посилання на неправомірні дії, незгода з процесуальним рішенням судді при розгляді справи самі по собі не можуть бути підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку ст. 214 КПК України.
Статтею 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, зокрема, забороняється вплив на суддю у будь-який спосіб.
У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влада» зазначено, що судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом.
Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.
Така позиція визначена і Консультативною радою європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на зверненні до Європейського суду з прав людини.
Керуючись статтями 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1