АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1690/18 Справа № 203/5172/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000789 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 червня 2018 року, щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Дніпропетровськ, громадянки України, з вищою освітою, працюючої викладачем Міського комунального закладу культури «ДДМШ №19, маючої на утриманні неповнолітню дитину, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 червня 2018 року ОСОБА_6 визнано винною та призначено покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 2400 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі п. в ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році ОСОБА_6 звільнено від призначеного покарання.
Цим же вироком з ОСОБА_6 стягнуто на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди - 50 000 грн.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат в порядку ст. 118 КПК України.
Згідно з вироком суду, обвинувачену ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.
22.09.2016 року, близько 11 годин 10 хвилин, ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «ПЕЖО-206», р/н НОМЕР_1 , по пр. О. Поля з боку пр. Пушкіна в напрямку вул. Ульянова міста Дніпро, порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_9 , яка перетинала проїзну частину з ліва на право відносно її руху, і якого вона об`єктивно спроможна була виявити, заходів до своєчасного зменшення швидкості руху, аж до зупинки транспортного засобу не прийняла і в районі перехрестя з вул. Свердлова скоїла на неї наїзд.
В наслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_9 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозгової травми, струсу головного мозку, ран голови та обличчя, закритого перелому зовнішнього мищелку правої стегнової кістки та голівки малогомілкової кістки праворуч, гематоми верхньої третини правої гомілки, які за своїм характером відносяться до середніх тілесних ушкоджень, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижня (більш ніж 21 день).
Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося у тому, що ОСОБА_6 , керуючи транспортним засобом автомобілем «ПЕЖО-206», р/н НОМЕР_1 , порушила вимоги п.12.3. Правил дорожнього руху України, який свідчить:
-п.12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», невиконання якого перебуває в причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу та доповнення до неї, в якій просить вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову скасувати, та відмовити ОСОБА_9 у задоволенні позовних вимог на суму 50 000 грн..
В обґрунтування своєї апеляційної скарги обвинувачена посилається на те, що ОСОБА_9 переходила дорогу на червоний сигнал світлофору в недозволеному місці, а тому провина в цьому ДТП була двобічна.
Вказує на те, що потерпіла ні на досудовому слідстві, ні в судових засіданнях, не пояснила в чому полягає її моральне страждання.
Зазначає, що вона не шкодувала коштів та свого часу, щоб допомогти потерпілій, поки вона знаходилася у лікарні, провідувала та цікавилася її станом здоров`я, купувала ліки по рецептам, а також продукти.
Для покращення здоров`я ОСОБА_9 і її відновлення, намагалась визначити потерпілу в обласний санаторій Солоний лиман Новомосковського району для відновлення опорно-рухової системи, однак остання відмовилась в оформленні санаторно-курортної карти.
Крім того, судом не були з`ясовані обставини, які були б підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, на підставі яких з неї була стягнута моральна шкода на користь потерпілої.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши обвинувачену та її захисника, які просили підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів прийшла до такого висновку.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, апеляційний суд перевіряє вирок суду в межах апеляційних скарг.
Згідно з частинами 1 і 2 статті 409 КПК України, при вирішення питання про наявність підстав для зміни або скасування судового рішення суд апеляційної інстанції має керуватись статтями 412-414 КПК України.
Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що висновок суду про винуватість обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, ніким не оскаржується.
З огляду на те, що підставами для скасування або зміни зазначеного вироку суду першої інстанції в апеляційному порядку є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, колегія суддів не вважає наявними підстави для скасування вироку суду в частині встановлення фактичних обставин кримінального провадження.
Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини кримінального правопорушення, обґрунтовано прийшов до висновку щодо правильності кваліфікації кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України.
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги обвинуваченої щодо істотних порушень при вирішенні цивільного позову в частині вирішення питання щодо стягнення моральної шкоди.
Так, ч. 5 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом та із застосуванням норм Цивільного процесуального кодексу України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Частиною 1 ст. 129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ч. 1 ст. 326 КПК України, якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач, його представник чи законний представник, суд залишає цивільний позов без розгляду.
Разом з тим, ані потерпіла ОСОБА_9 , ані її представник ОСОБА_10 не пояснили та не довели в чому саме полягає моральне страждання. Крім того, відповідно до заяви представника потерпілої - адвоката ОСОБА_10 від19.06.2017р., ним зупинено право на зайняття адвокатскою діяльністю і з метою недопущення порушення прав потерпілої, просив призначити їй іншого захисника ( а.п. 139 т.2).
Згідно відповіді головного лікаря від 02.08.2017р. на запит суду (а.п.143 т.2) потерпіла знаходилась на стаціонарному дікуванні в КУ "ДГКБ №16" ДОС" с 22.09.16р. до 29.09.16р. та з 24.03.17р. до 05.04.17р., але судом першої інстанції потерпіла не долпитана в судовому засіданні, не були з`ясовані обставини, які б були підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, на підставі яких з обвинуваченої була стягнута моральна шкода на користь потерпілої.
Таким чином, у вироку судом першої інстанції не наведено обгрунтування, на підставі чого цивільний позов потерпілої підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції ухвалено рішення стосовно цивільного позову з істотними порушеннями норм кримінального процесуального закону, без участі потерпілої та її представника, тому вирок в цій частині підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст.ст. 370, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 червня 2018 року, відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України в частині вирішення цивільного позову скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

В решті вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:
______________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4