Справа № 296/4947/18
Вирок
Іменем України

13 червня 2018 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001088 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянин України, з середньою освітою, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянин України, з середньою освітою, працює, проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У невстановлений день, час та місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме: автомобілем Аudі А6 в кузові чорного кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , який належить громадянину Польщі ОСОБА_9 та знаходиться у користуванні у громадянина України ОСОБА_8 , після чого він запропонував ОСОБА_5 вчинити вказане кримінальне правопорушення, на що останній погодився, розподіливши між собою ролі відповідно до яких ОСОБА_5 повинен був безпосередньо вчинити незаконне заволодіння вказаним автомобілем, а ОСОБА_4 повинен був доставити ОСОБА_5 до місця знаходження транспортного засобу, надати заздалегідь приховані ним ключі від даного транспортного засобу та в подальшому супроводжувати викрадений автомобіль у м. Київ.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на автомобілі Мегсedes-Веnz Е320, номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 13.03.2018 року близько 20 години 30 хвилин приїхали до буд. №85-Б по вул. Сергія Параджанова в м. Житомирі, поблизу якого знаходився автомобіль Аudі А6 в кузові чорного кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , що належить громадянину Польщі ОСОБА_9 та знаходиться у користуванні у громадянина України ОСОБА_8 .

Після чого, ОСОБА_5 вийшов з салону автомобіля Мегсedes-Веnz Е320, номерний знак НОМЕР_3 , та, пересвідчившись, що за ним ніхто не спостерігає, та його дії залишаються не поміченими сторонніми особами, у вищевказаний день, час та місці, шляхом відкриття передніх водійських дверцят ключем, проник до автомобіля Аudі А6 в кузові чорного кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , після чого, за допомогою ключа запустив двигун та розпочав рух.

В подальшому, ОСОБА_5 , керуючи автомобілем Аudі А6 в кузові чорного кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , керуючи автомобілем Мегсedes-Веnz Е320, номерний знак НОМЕР_3 покинули місце вчинення кримінального правопорушення, таким чином незаконно, за попередньою змовою заволоділи автомобілем Аudі А6 в кузові чорного кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , вартістю 48317 грн. 07 коп. що належить громадянину Польщі ОСОБА_9 та знаходиться у користуванні у громадянина України ОСОБА_8

23 травня 2018 року в м. Житомирі між прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з участю захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 і обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинувачених за ч. 2 ст. 289 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачені беззастережно визнали свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинні понести ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.2 ст. 289 КК України у виді 5 позбавлення волі без конфіскації майна та звільнити останніх від призначеного покарання з випробуванням..

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченим узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисники обвинувачених не заперечують проти затвердження угоди.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші, передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнали себе винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, в обсязі підозри, дали згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатні реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 беззастережно визнали себе винуватими, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені цілком розуміють права, визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про винуватість відповідає вимогам ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України, а також відсутні підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч.7 ст.474 Кримінального процесуального кодексу України.

Дослідженням даних про особу обвинувачених встановлено, вони раніше не судимі, добровільно відшкодували завдану шкоду, мають позитивні характеристики з місця проживання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим, відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і призначення обвинуваченим узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 23 травня 2018 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 узгоджене сторонами покарання за ч.2 ст. 289 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.ст. 75, 76 ч.1 КК України, звільнити засудженого від відбування покарання у виді позбавлення волі, термін випробування встановити на два роки. Зобов`язати засудженого : періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 узгоджене сторонами покарання за ч.2 ст. 289 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.ст. 75, 76 ч.1 КК України, звільнити засудженого від відбування покарання у виді позбавлення волі, термін випробування встановити на один рік. Зобов`язати засудженого : періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази по справі, а саме автомобіль Аudі А6 в кузові чорного кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_4 потерпілому ОСОБА_8 за належністю; автомобіль Мегсedes-Веnz Е320, номерний знак НОМЕР_5 власнику за належністю; СD-R диск -залишити в матеріалах кримінального провадження; речі, вилучені в ОСОБА_5 згідно протоколу обшуку від 03.04.2018 р.-повернути власнику за належністю; речі, належні ОСОБА_4 та вилучені згідно огляду місця події від 03.04.2018 р.-повернути власнику за належністю.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання скасувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1