Справа № № 585/3121/18
Номер провадження 1-кс/585/1122/18
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

20 вересня 2018 року м.Ромни

Слідчий суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника Хмелівського психоневрологічного інтернату ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

19 вересня 2018 року слідчий СВ Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором Роменської місцевої прокуратури Сумської області , про накладення арешту.
Свої вимоги мотивувала тим, що слідчим відділенням Роменського ВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000466, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 13.06.2018 року на підставі матеріалів управління захисту економіки в Сумській області ДЗЕ НП України щодо виявлення факту самовільного зайняття земельної ділянки ОСОБА_6 , який обробив земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :01:002:0287 на території Хмелівської сільської ради, яка перебуває у постійному користуванні Державного комунального закладу «Хмелівський психоневрологічний будинок - інтернат».
В ході досудового розслідування встановлено, що 08.04.1999 року Державному комунальному закладу «Хмелівський психоневрологічний будинок - інтернат», на даний час - Комунальна установа Сумської обласної ради «Хмелівський психоневрологічний інтернат», рішенням Хмелівської сільської Ради народних депутатів Роменського району Сумської області від 08.04.1999 року надано у постійне користування земельну ділянку загальною площею 61,607 га, з яких цільове призначення: 59,320 га - для ведення підсобного господарства, 2,287 га-для охорони здоров`я та соціальних послуг.
На підставі зазначеного рішення Хмелівської сільської ради землекористувачу Державному комунальному закладу «Хмелівський психоневрологічний будинок - інтернат» видано Державний акт про право постійного користування землею серія І-СМ № 001824 від 30.07.1999 року.
05.05.2018 року між Комунальною установою Сумської обласної ради «Хмелівський психоневрологічний інтернат», фактична адреса: с. Хмелів Роменського району, вул. Вовни, 69, в особі директора ОСОБА_3 та фізичною особою ОСОБА_6 укладено договір про надання благодійної допомоги неприбутковій організації у вигляді надання допомоги у вирощуванні сільськогосподарської продукції.
В ході огляду місця події, проведеного 17.09.2018 встановлено, що на земельній ділянці державної форми власності сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :01:002:0287, в єдиному масиві площі 47,8643 га зійшли посіви сільськогосподарської культури - кукурудза, з видимими плодами качанів кукурудзи.
Тому просила накласти арешт на посіви сільськогосподарської культури кукурудза, які знаходяться на земельній ділянці державної власності сільськогосподарського призначення площею 47, 8643 га, кадастровий номер :01:002:0287, що розташована на території Хмелівської сільської ради Роменського району Сумської області та перебуває у постійному користуванні Комунальної установи Сумської обласної ради «Хмелівський психоневрологічний інтернат» шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

В судове засідання слідча ОСОБА_5 не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Від неї до суду надійшла заява, в якій просила справу слухати без її участі.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити посилаючись на те, що завданням арешту є забезпечення збереження речових доказів та те, що дане майно здобуто внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Директор Хмелівського психоневрологічного інтернату в судовому засіданні проти клопотання заперечував та пояснив, що між ним та фізичною особою ОСОБА_6 було укладено договір про надання благодійної допомоги неприбутковій організації у вигляді надання допомоги у вирощуванні сільськогосподарської продукції. Перед укладенням даного договору він звернувся до Управління майном Сумської обласної ради , заборони на укладення договору не було. Майно на яке слідчий просить накласти арешт належить їм, а ОСОБА_6 тільки обробив його. 10 га даної земельної ділянки було засаджено працівниками Хмелівського психоневрологічного інтернату, а близько 37 га ОСОБА_6 . В разі якщо буде накладено арешт на посіви кукурудзи , то люди виламають її, оскільки ніхто поле з кукурудзою охороняти не буде. Земельною ділянкою інтернат користується на законних підставах.

Перевіривши надані матеріали клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання виходячи з наступного.
З матеріалів кримінального провадження, доданих до клопотання документів вбачається, що слідчою Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 , здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000466 від 13.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1КК України ( а.с.4).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

На підставі ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 173 КПК України , слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

В той же час слідчим та прокурором не доведено наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, зокрема , що дане майно може бути приховано, знищено, пошкоджено чи відчужено.

Крім того, слідчим в своєму клопотання не вказано правову кваліфікацію вчиненого кримінального правопорушення та підстави і мету відповідно до положень ст.. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна , що є порушенням вимог ст. 171 КПК України.

Оскільки прокурор в судовому засіданні вказав що метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів, а також те, що дане майно здобуте внаслідок кримінального правопорушення , то він повинен був довести наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та обґрунтованого розміру неправомірної вигоди.

В той же час сам ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснював, що КУСОР «Хмелівський психоневрологічний інтернат» на законних підставах користується земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :01:002:0287, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею ( а.с.15), претензій про незаконне використання вищевказаної земельної ділянки їм не пред`являлися. При укладені договору про надання благодійної допомоги неприбутковій організації у вигляді надання допомоги у вирощуванні сільськогосподарської продукції від 5 травня 2018 року , це питання було погоджено з Управлінням майном Сумської обласної ради і їм було надано згоду на укладення такого договору.
В самому клопотанні слідчий вказує що в ході досудового розслідування з`ясовуються обставини удаваності правочину договору про надання благодійної допомоги неприбутковій організації у вигляді надання допомоги у вирощуванні сільськогосподарської продукції від 05.05.2018 року, який за своїм змістом є прихованим правочином та містить ознаки договору оренди земельної ділянки, тобто на сьогоднішній день слідчий не визначився чи є склад кримінального правопорушення , чи мова йде про договірні стосунки , які визначаються в сфері цивільного судочинства.
Вказане свідчить про те, що ні слідчий, ні прокурор не довели , що існує обґрунтована підозра про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 197 -1 КК України, оскільки слідчим не надано доказів на підтвердження самовільного зайняття земельної ділянки і на сьогоднішній день слідчий ще не визначився чи є склад кримінального правопорушення , чи мова йде про договірні стосунки, які регулюються цивільним кодексом України.
Ні слідчим , ні прокурором також не доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості , що може бути підставою для застосування арешту посівів, як заходу забезпечення даного кримінального провадження.

Крім того, слідчий та прокурор просив накласти арешт на посіви сільськогосподарської культури кукурудза, які знаходяться на земельній ділянці державної власності сільськогосподарського призначення площею 47, 8643 га, що розташована на території Хмелівської сільської ради Роменського району Сумської області та перебуває у постійному користуванні КУСОР «Хмелівський психоневрологічний інтернат». З пояснень ОСОБА_3 вбачається , що на вищевказаній земельній ділянці знаходиться 10 га землі , які були засадженні КУСОР «Хмелівський психоневрологічний інтернат» та 47 га, які засаджені ОСОБА_6 .

В той же час, ні слідчим ні прокурором не надано суду доказів та підтверджуючих документів про розмежування земельної ділянки яка засаджена КУСОР «Хмелівський психоневрологічний інтернат» від земельної ділянки засадженої ОСОБА_6 , а земельна ділянка 10 га , яка була засаджена КУСОР «Хмелівський психоневрологічний інтернат» не має відношення до самовільного заняття земельної ділянки і до матеріалів даного кримінального провадження.

Суд вважає, що накладення арешту на посіви сільськогосподарської культури кукурудза, які знаходяться на земельній ділянці державної власності сільськогосподарського призначення площею 47, 8643 га, в даному кримінальному провадженні призведе до порушення розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, та завдасть суттєвої шкоди інтересам КУСОР «Хмелівський психоневрологічний інтернат» в праві користування та розпорядження своїм майном.

Слідча просила накласти арешт шляхом заборони розпоряджатись посівами, як речовими доказами, та використовувати їх, оскільки такі посіви можуть бути доказом самовільного зайняття земельних ділянок.

Проте, в своєму клопотанні слідча, та в судовому засіданні прокурор не вказали як можна зберегти урожай і не допустити його псування і, навіть, природного знищення в разі несвоєчасного збору. Сам прокурор в судовому засіданні пояснив, що питання про те, кому буде передано на зберігання дане майно на даний час не вирішено.

Також слідчою не вказано які збитки будуть завдані інтересам держави та КУСОР «Хмелівський психоневрологічний інтернат» , у разі, якщо усі посіви, арешт на які просить накласти прокурор, не будуть зібрані своєчасно або взагалі.

При цьому, очевидним є те, що для доказування обставин об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст.197-1 КК України, відсутні потреби у накладенні арешту на посіви, і обставини самовільного зайняття перевіряються шляхом отримання тимчасового доступу до документів і подальшого їх аналізу та оцінки, а фіксація обставин щодо обробки земель, вирощування та збір сільськогосподарських культур можлива шляхом проведення слідчих дій.

Суд вважає, що в даному кримінальному провадженні відсутні потреби у накладенні арешту на посіви і завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням, як і завдання кримінального провадження, можуть бути виконанні без застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, про яке йдеться у клопотанні.

Також слід звернути увагу і на те, що ні слідчий , ні прокурор не довели слідчому судді і обставин, передбачених п.2 та п.3 ч.3 ст.132 КПК України про те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні і що таким накладенням арешту на посіви може бути виконане завдання, зазначене прокурором.

Тому суд приходить до висновку про необґрунтованість та незаконність клопотання слідчого про накладення арешту на майно та необхідність у відмові в задоволенні даного клопотання.

Керуючись ст. 170 -175 КПК України,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання слідчого СВ Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 про арешт майна відмовити в повному обсязі.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Сумської області на протязі п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя: підпис… Копія вірна: СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1