Справа № 136/142/18
провадження №1-кп/136/79/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2018 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000330, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.12.2017 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта - середня спеціальна, неодружений, утриманців не має, на життя заробляє тимчасовими заробітками, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України
за участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
07.11.2017 року близько 23:50 год. ОСОБА_3 знаходячись в будинку громадянина ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час раптово виниклої суперечки із ОСОБА_6 , безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, незважаючи на існуючі правила і норми поведінки в суспільстві, безпричинно, з хуліганських мотивів, що супроводжувались особливою зухвалістю, яка виразилась у нанесенні тілесних ушкоджень, завдав останньому один удар ногою в обличчя, внаслідок чого ОСОБА_6 впав на землю. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 почав наносити удари кулаками рук по різним частинам тіла та обличчю ОСОБА_6 до того моменту коли у бійку втрутився ОСОБА_8 та припинив протиправні дії ОСОБА_3 . Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 знаходячись уже в будинку ОСОБА_9 по АДРЕСА_3 , безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, незважаючи на існуючі правила і норми поведінки в суспільстві, безпричинно, з хуліганських мотивів, що супроводжувались особливою зухвалістю, яка виразилась у нанесенні тілесних ушкоджень, завдав останньому декілька ударів ногою по тілу, внаслідок чого ОСОБА_6 впав на землю та став хрипіти, після чого ОСОБА_3 припинив свої протиправні дії відносно ОСОБА_6 . Вказаними діями потерпілому ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травма грудної клітки - закритий перелом 11-го ребра праворуч, посттравматичний пульмоніт, що належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.
Вказані дії ОСОБА_3 орган досудового розслідування кваліфікував за ч.1 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення за обставин наведених в обвинувальному акті.
Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою винуватість та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями частини 3 статті 349 КПК України.
Суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, яке у відповідності до статті 12 цього Кодексу є злочинами невеликої тяжкості, особу винного, на якого за місцем реєстрації компрометуючі матеріали відсутні, на диспансерному та наркологічному обліку не перебуває, судимий - 1) вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 05.08.2015 року за частиною 3 статті 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання із встановлення іспитового строку 1 рік; 2) вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 23.11.2017 року за ч.1 ст.185 КК України - 3 роки позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України - 3 роки позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України визначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначено остаточне покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки.
Суд також приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого в якій вказується на середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, а також середній ризик небезпеки для суспільства.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до статті 67 КК України є вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення підсудним нових злочинів буде покарання у виді обмеження волі на строк, передбачений санкцією частини статті за якою інкриміновано його діяння, яке йому слід призначити за правилами ч.1 ст. 70 КК України, тобто за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Призначене судом покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування у нього звички законослухняної поведінки і не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень. Більш м`яке покарання, в тому числі можливість звільнення від його відбування із встановленням іспитового строку, не спроможне запобігти вчиненню ОСОБА_3 нових злочинів, при цьому судом враховано системність вчинення попередніх злочинів, які без винятку були вчинені умисно як і злочин у якому підсудному пред`явлено обвинувачення, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про процесуальні витрати та речові докази суд вирішує відповідно до положень ст. 100, 124 КПК України.

В ході досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, ст. 12, 65-67, 70, 296 ч. 1 КК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 296 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточну міру покарання ОСОБА_3 визначити за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Речові докази: рентген-знімок № 323 від 08.01.2017 року на ім`я ОСОБА_6 , а також медичну карту стаціонарного хворого №2574 на ім`я ОСОБА_6 , передати в розпорядження ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1