Постанова
Іменем України
12 липня 2018 р.
м. Київ
Справа № 127/13485/16-к
Провадження № 51-1094км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
розглянув в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 12 квітня 2017 року в межах кримінального провадження № 0003988 по обвинуваченню
ОСОБА_7 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вінниці, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК;
ОСОБА_8 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Вінниці, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК.
Рух справи, зміст судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини:
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 30 грудня 2016 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК, та призначено кожному покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Цим же вироком вирішено питання щодо процесуальних витрат та про речові докази.
Як встановлено судом першої інстанції, 26 травня 2016 року близько 18 год. неподалік будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , почав насильно утримувати руками за плечі ОСОБА_9 , обмежуючи таким чином волю останнього, після чого ОСОБА_8 схопив за ліву руку ОСОБА_9 та зняв із неї наручний годинник марки «Саsіо». вартість 492,12 грн., після чого ОСОБА_7 , продовжуючи спільний злочинний умисел, продовжив утримувати за плечі ОСОБА_9 , поки ОСОБА_10 не вихопив з рук потерпілого мобільний телефон марки «Fly», вартість якого 201,33 грн. після чого з місця вчинення злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зникли та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, заподіявши своїми діями ОСОБА_9 матеріального збитку на суму 693,45 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 12 квітня 2017 року зазначений вирок місцевого суду залишений без зміни.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, вказуючи на незаконність ухвали апеляційного суду у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі засудженого внаслідок м`якості, просить ухвалу апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не навів в ухвалі належних мотивів на спростування доводів апеляційної скарги прокурора про незаконність вироку суду. Зазначається, що апеляційний суд залишив поза увагою доводи прокурора щодо тяжкості вчиненого засудженими злочину, про відсутність обставин, що пом`якшують покарання, що засуджені неодноразово притягались до кримінальної відповідальності, у тому числі і за вчинення корисливих злочинів.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор підтримала касаційну скаргу та просила скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
У запереченнях на касаційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_8 зазначає про безпідставність доводів вказаної касаційної скарги, однак при цьому вказує на порушення судом апеляційної інстанції ст. 404 КПК.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 частково підтримав касаційну скаргу прокурора, просив скасувати судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, оскільки, на думку захисника, судом першої інстанції дана неправильна оцінка свідченням потерпілого.
Інші учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про особисту участь у касаційному розгляді, заперечень або повідомлень про поважність причин їх неприбуття до Суду від них не надходило.
Мотиви Суду
У відповідності з вимогами ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Положеннями п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого.
Разом з тим, доводи касаційної скарги прокурора щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідності призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення внаслідок м`якості, є безпідставними.
Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження у межах, встановлених ст. 404 КПК, та у порядку, визначеному ст. 405 КПК, дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора є безпідставною, а вирок суду в частині призначеного покарання законним та обґрунтованим.
Обґрунтовуючи своє рішення, суд апеляційної інстанції в ухвалі зазначив, що суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання врахував обставини кримінального провадження в їх сукупності, дані про особи обвинувачених (зокрема те, що вони раніше судимі за аналогічні злочини, за місцем проживання характеризуються позитивно, не перебувають на обліку у лікарів нарколога та психіатра), думку потерпілого ОСОБА_9 щодо виду та розміру покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та відсутність обставин, що пом`якшують покарання.
За таких обставин, висновки суду апеляційної інстанції, які стосуються виду та розміру призначеного ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судом першої інстанції покарання, є належним чином мотивовані. Вважати ці висновки необґрунтованими чи сумнівними підстав немає.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК, є законною, обґрунтованою та мотивованою.
Разом з тим, вказуючи на невідповідність призначеного судом першої інстанції покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особам засуджених внаслідок м`якості, прокурор у своїй касаційній скарзі фактично не наводить доводів, чому призначене судом покарання є м`яким, а покарання, яке, як вважає прокурор, повинен був призначити апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги прокурора, є достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.
Інших підстав для скасування ухвали апеляційного суду у касаційній скарзі прокурора не наведено.
Поряд з наведеним доводи захисника, які він заявив у судовому засіданні, не є предметом розгляду суду касаційної інстанції з огляду на положення ст. 433 КПК, оскільки стосуються оцінки доказів та, виходячи з цього, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Виходячи з зазначеного та керуючись статтями 433, 434, 436-438, 441, 442 КПК, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга прокурора є безпідставною, а тому задоволенню не підлягає.
З цих підставСуд постановив:
Касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 12 квітня 2017 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 без зміни.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3