КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 рокуколегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13 липня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0008362 по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою з підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008362 від 30.12.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури №6.

Таке рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки згідно з висунутого ОСОБА_7 обвинувачення, останній вчинив кримінальне правопорушення діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , однак органом досудового розслідування не зазначена вказана кваліфікуюча ознака, тобто кваліфікація дій ОСОБА_7 не відповідає обставинам висунутого йому обвинувачення. Крім того, кваліфікуючи дії ОСОБА_7 ч.3 ст. 185 КК України, органом досудового розслідування вказано таку кваліфікуючу ознаку як повторність, проте згідно даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , вказаних в обвинувальному акті, останній є особою раніше не судимою, що само по собі виключає таку кваліфікуючу ознаку, як повторність.
Також суд зазначив, що всупереч вимог ч.4 ст. 291, ст. 293 КПК України до обвинувального акта не додана розписка обвинуваченого ОСОБА_6 про отримання ним його копії та реєстру матеріалів досудового розслідування, а долучений Акт від 13.03.2018 року про відмову підозрюваного ОСОБА_6 отримувати копії вищезазначених процесуальних документів, складений в приміщенні Київського слідчого ізолятора не прокурором, а слідчим СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві, тобто не уповноваженою особою на вчинення вказаної процесуальної дії.

В апеляційній скарзі прокурор у провадженні ставить питання про скасування ухвали Печерського районного суду м. Києва від 13.07.2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0008362 по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повернуто прокурору та призначення нового розгляду даного обвинувального акта в суді першої інстанції.
В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги зазначає, що відповідно до положень п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, проте на переконання апелянта, у даному обвинувальному акті в повному обсязі додержано усі вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, і у суду були всі підстави для призначення судового розгляду по суті.

Крім того вказує, що з метою однакового застосування всіма судами загальної юрисдикції кримінального процесуального законодавства та уникнення неоднозначного тлумачення норм права, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» за №223-1430/0/4-12 від 03.10.2012 року звернув увагу судів на те, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам статей 291, 292 КПК України, зокрема: якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; він не підписаний слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджений прокурором, а також якщо до обвинувального акта не долучено передбачені законом додатки.

В судове засідання апеляційного суду з`явився прокурор, а інші учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, про час та місце апеляційного розгляду повідомлялись належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому, відповідно до вимог ч.4 ст. 405 КПК України, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без участі останніх, оскільки їх неявка не перешкоджає проведенню розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження №0008362 та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право зі стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

За змістом положень ч.4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Пунктами 1-9 частини 2 статті 291 КПК України визначено перелік тих відомостей, які має містити обвинувальний акт. Зокрема, обвинувальний акт обов`язково повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Отже, повернення обвинувального акту прокурору може бути лише в разі, якщо при його складанні були допущені порушення вимог ч. 2 ст. 291 КПК України.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, суд першої інстанції послався на невідповідність кваліфікації дій ОСОБА_7 обставинам висунутого обвинувачення. Також суд зазначив, що всупереч вимог ч.4 ст. 291, ст. 293 КПК України до обвинувального акта не додана розписка обвинуваченого ОСОБА_6 про отримання ним його копії та реєстру матеріалів досудового розслідування, а долучений Акт від 13.03.2018 року про відмову підозрюваного ОСОБА_6 отримувати копії вищезазначених процесуальних документів, складений в приміщенні Київського слідчого ізолятора не прокурором, а слідчим СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві, тобто не уповноваженою особою на вчинення вказаної процесуальної дії.

Проте, як убачається зі змісту обвинувального акта відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в ньому зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч.2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам положень вищезазначеної статті Кримінального процесуального кодексу України, а висновки суду першої інстанції про невідповідність кваліфікації дій ОСОБА_7 обставинам висунутого йому обвинувачення є безпідставними, передчасними та такими, що порушують, передбачений статтею 26 КПК України, принцип диспозитивності, згідно до якого суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом, а тому колегія суддів вважає, що повертаючи обвинувальний акт прокурору з тих підстав, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 не відповідає викладеному в ньому формулюванню обвинувачення, суд вийшов за межі предмету судового розгляду, оскільки відповідно до положень ст. 314 КПК України, суд, у підготовчому судовому засіданні не вправі давати оцінку обставинам наведеним в обвинувальному акті та кваліфікації дій обвинувачених, а також здійснювати аналіз процесуальних дій проведених органом досудового розслідування.
Посилання суду на ту обставину, що до обвинувального акта не було долучено розписку ОСОБА_6 про отримання ним його копії та реєстру матеріалів досудового розслідування, як на підставу повернення обвинувального акта прокурору, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки в матеріалах кримінального провадження міститься акт від 13.03.2018 року (а.с. 10-11), складений слідчим СВ Печерського УП. ГУНП у м. Києві в приміщенні Київського СІЗО, згідно якого підозрюваний ОСОБА_6 в присутності двох понятих відмовився отримувати копію обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, що свідчить про здійснення стороною обвинувачення усіх передбачених законом заходів щодо вручення останньому копії вищезазначених процесуальних документів.
Крім того, твердження суду щодо складання акту від 13.03.2018 року про відмову підозрюваного ОСОБА_6 отримувати копію обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування не уповноваженою на вчинення вказаної процесуальної дії особою, не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону і не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору, як такого, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвала підготовчого судового засідання про повернення прокурору обвинувального акта відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підлягає скасуванню як незаконна, оскільки зазначені в цьому судовому рішенні підстави повернення обвинувального акту не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, а інших підстав невідповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України в оскаржуваній ухвалі суду не наведено.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо безпідставного повернення судом першої інстанції обвинувального акта відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прокурору, а тому ухвала Печерського районного суду м. Києва від 13.07.2018 року, як така, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону підлягає скасуванню, а обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0008362 відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України поверненню в суд першої інстанції для розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні -задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13 липня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0008362 по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акта відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ________________ ________________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа: 11-кп/824/612/2018
Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1