Справа № 188/762/18
Провадження № 1-кп/188/99/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року Суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Петропавлівка угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000250, яке внесено до ЄРДР 11 травня 2018 року,

по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня, не одружений, не працює, раніше не судимий

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

учасники кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

обвинувачений - ОСОБА_3

захисник - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 10 травня 2018 року в період часу близько о 17.00 години, перебуваючи на північно-західній околиці с. Миколаївка. Петропавлівського району, Дніпропетровської області, на автодорозі Знамянка-Луганськ-Ізварине, на узбіччі побачив прозорий пакетик з застібкою zip- lock, в якому він побачив, піднявши із землі, боєприпаси - а саме патрони, з яких чотири штуки патронів калібру 5.45 мм, та 13 штук патронів калібру 5,65x16 мм. Після чого ОСОБА_3 маючи намір на незаконне носіння, зберігання та придбання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, взяв даний пакетик з застібкою в якому знаходились вищевказані боєприпаси, таким чином придбавши боєприпаси, без передбаченого законом дозволу, які він поклав собі до зовнішньої кишені спортивної кофти, тим самим зберігаючи боєприпаси без передбаченого законом дозволу, та поніс їх з околиці с. Миколаївка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, до себе додому на АДРЕСА_1 , таким чином, незаконно переносив боєприпаси без передбаченого законом дозволу, з метою подальшого незаконного зберігання боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

10.05.2018 року о 19.00 год ОСОБА_3 , перебуваючи на автобусній зупинці по вул. Першотравнева в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області, скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.І ст. 175-1 КпАП України, та працівниками поліції під час складання адміністративного протоколу стосовно ОСОБА_3 , в останнього було виявлено та вилучено прозорий пакетик з застібкою, в якому знаходились боєприпаси, а саме патрони - чотири патрони калібру 5.45 мм, та тринадцять патронів калібру 5,65x16 мм.

Згідно з висновком балістичної експертизи № 20/3.1/249 від 14.05.2018 року сімнадцять патронів вилучених 10.05.2018 року у ОСОБА_3 є бойовими припасами виготовленими промисловим способом.

Чотири патрони є 5,45 мм. проміжними патронами зразка 1974 року. Патрони призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї, автоматів «АК-74», «АКС -74», ААКСУ-74У, та ручних кулеметів «РПК-74» та їх модифікацій.

Тринадцять патронів є спортивно-мисливськими патронами калібру 5.6 мм кільцевого запалення. Патрони призначені до стрільби з нарізної спортивної і мисливської зброї:гвинтівок: «ТОЗ -8М», «СМ-2», «МЦ-3», «МЦ-12», «Стріла-2», карабінів «ТОЗ-11», «ТОЗ-16», «ТОЗ- 17», пістолетів Марголіна, «МЦУ», «МЦ-12», «ІЖ-1», інші.

Сімнадцять патронів придатні для стрільби, які ОСОБА_3 незаконно переніс, зберігав та придбав без передбаченого законом дозволу.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.263 КК України, тобто у носінні, зберіганні, придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

15 травня 2018 року між прокурором Петропавлівського відділу Павлоградської прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст.468 КПК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч.1 ст.263 КК України, щодо узгодженого покарання у виді позбавлення волі на три роки, на підставі ч.1 ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком.

Сторони прийшли до згоди щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ч.2 ст.473 ст. 473 КПК України, наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 надав письмове клопотання в якому зазначив, що йому стало відомо, після спілкування з родичами обвинуваченого, що ОСОБА_3 проходив стаціонарне медичне обслідування по направленню Петропавлівського ОРВК Дніпропетровської області у Дніпропетровській психіатричній лікарні з 08.08.2017 по 31.08.2017 року і йому встановлений діагноз: Розумова відсталість не уточненого генеза в ступені легкої дебільності , астеничний олигофреничний дефект. Адвокат вважає, що на даний час виник сумнів щодо обмеженої осудності обвинуваченого. На досудовому слідстві судово психологічна експертиза не проводилась, він як захисник був залучений до участі у даному кримінальному провадженню тільки під час укладення угоди про визнання винуватості. Надав суду копії акту № 7315/2017, Розпорядження Голови районної державної адміністрації від 31.05.2011 року № р-244-11 про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та призначення опікуна над малолітнім ОСОБА_3 . Надав суду копію тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 військового комісара.

Захисник прохає відмовити у затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокуророві для продовження досудового розслідування.

Обвинувачений підтвердив, що він через хворобу не був призваний на військову службу, його не приймають на роботу через статтю 19 "Б". З клопотанням адвоката погодився.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену сторонами міру покарання, зазначив, що на досудовому слідстві ніяких даних щодо хвороби обвинуваченого не було, обвинувачений повністю визнавав вину, давав чіткі пояснення. Добровільно уклав угоду, був ознайомлений з правами та умовами відбуття покарання.

Дослідивши угоду про визнання винуватості, суд приходить до переконання про неможливість затвердження угоди з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо є очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Постільки психічні розлади здоров`я обвинуваченого були встановлені, суд ставить під сумнів розуміння самим обвинуваченим суті угоди та наслідків її невиконання. Слідчі дії відносно нього проводились без участі захисника, який був залучений тільки під час укладання угоди про визнання винуватості, що може привести у разі засудження обвинуваченого до порушення його прав на захист.

Постільки судово психіатрична експертиза відносно обвинуваченого не проводилась, не можна вважати, що ОСОБА_3 є повністю осудною особою.

Крім того, відповідно до угоди про визнання винуватості, сторони узгодили покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді трьох років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України і у разі порушення умов відбуття покарання через хворобу, засуджений може бути направлений до відбуття покарання реально.

В угоді зазначено, що обвинувачений погоджується відшкодувати державі витрати на проведення експертизи в сумі 1144,00гривень , але судом встановлено, що він не працює, не має ніякого доходу, що також стане перешкодою у виконанні умов угоди.

Разом з тим, в угоді про визнання винуватості, укладеної між прокурором та ОСОБА_3 зазначено, що підозрюваний розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України у разі невиконання угоди, що вказує на порушення вимог п. 4 ч. 7 ст. 474 КПК України, оскільки обвинуваченому не було належним чином роз`яснено наслідки невиконання угоди, та через стан здоров`я він міг не розуміти настання вказаних наслідків, що може бути обґрунтованою підставою вважати, що укладення угоди не було добровільним.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 474 КПК України у разі якщо суд відмовляє в затверджені угоди, досудове розслідування або судове провадження продовжується в загальному порядку.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення: затвердити угоду або відмовити в затверджені угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Враховуючи зазначені вимоги закону, а також те, що угоду надіслано до суду із стадії досудового розслідування, а не досягнуто та надано під час судового провадження, суд, не ставить на обговорення питання про відповідність/невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, а відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 та ч. 7 ст. 474 КПК України відмовляє в затверджені угоди та повертає кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в загальному порядку.

Крім того, необхідно також зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України містить вичерпний перелік ухвал, які підлягають оскарженню, ухвала про відмову в затвердженні угоди та поверненні кримінального провадження для продовження досудового розслідування окремому оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000250, яке внесено до ЄРДР 11 травня 2018 року, укладеної 15 травня 2018 року між прокурором Петропавлівського відділу Павлоградської прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 .

Повернути кримінальне провадження №0000250, яке внесено до ЄРДР 11 травня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, прокурору Петропавлівського відділення Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1