Провадження № 1-кп/522/1417/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 жовтня 2018 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості за письмовою згодою потерпілої у кримінальному провадженні №0002848 від 05.10.2018 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кодима, Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працює, не одружений, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за наступних обставин.
Так, 05 жовтня 2017 року приблизно о 15 год. ОСОБА_4 , знаходячись біля буд. 4 по вул. Князівській, що в Приморському районі в м. Одесі, умисно, з корисливих мотивів, шляхом ривку відкрито викрав мобільний телефон марки "IPhone 6 +" в корпусі сірого кольору, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора "Лайф" з номером: НОМЕР_1 , загальною вартістю 25 000 грн., у потерпілої ОСОБА_6 , чим завдав матеріальну шкоду останній на вказану суму, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Під час досудового розслідування 30.10.2017 року між прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 та обвинуваченим укладена угода про визнання винуватості за письмової згоди потерпілої. Угода про визнання винуватості має положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 186 КК України.
Враховуючи щире каяття, повернення викраденого майна потерпілій, особи підозрюваного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину 2013 р.н., відшкодування для забезпечення швидкого досудового розслідування та судового провадження узгоджено вид і розмір покарання у виді штрафу.
Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.
В судовому засіданні обвинувачений підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просить її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.
Захисник також підтвердив добровільність угоди.
Прокурор в судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання, крім того зазначає, що потерпіла надала письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.
Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали обвинувального акту з угодою про визнання винуватості, приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним, суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди..
Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Внаслідок вчинення злочину шкоду завдано правам та інтересам окремих осіб, однак наявна письмова згода потерпілої щодо укладення угоди прокурором.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.
Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.
Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим. Суд також бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості та характеру кримінального правопорушення, а також особі обвинуваченого.
На підставі вище викладеного, суд вважає, що необхідно затвердити дану угоду про визнання винуватості, та призначити покарання, відповідно до угоди у виді штрафу.
Керуючись ст.ст. 314, 370, 374-375, 475 КПК України, суд
у х в а л и в:
Затвердити угоду, укладену 31 жовтня 2017 року між прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 і обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 186 КК України, у розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 1700 (тисячу сімсот) гривень.
Зобов`язати ОСОБА_4 сплатити штраф у тримісячний строк з моменту набрання чинності цим вироком та повідомити про сплату штрафу Приморський районний суд м. Одеси шляхом надання документу про сплату штрафу.
Речові докази: мобільний телефон марки " IPhone 6 +" в корпусі сірого кольору, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора "Лайф" з номером: НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 - вважати переданим за належністю.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.
Копію вироку негайно після оголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

10.10.2018