Справа № 712/4810/18
Провадження № 1кп/712/425/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого: судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0004016 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вітово Чигиринського району Черкаської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, з середньою освітою, інвалідом, ліквідатором на Чорнобильській АЕС та депутатом не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за підозрою вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , 12.05.2017 року близько 18 години 05 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. В`ячеслава Чорновола в м. Черкаси зі сторони вулиці Чайковського в напрямку проспекту Хіміків, під час проїзду нерегульованого пішохідного переходу, що розташований за перехрестям з вулицею Чіковані, проявив неуважність та порушив вимоги:
- п. 2.3.6) Правил дорожнього руху України, згідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;- п. 18.1. Правил дорожнього руху України, відповідно до якого, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Під час руху він, грубо порушуючи вказані правила безпеки дорожнього руху, будучи заздалегідь об`єктивно проінформованим про наближення до нерегульованого пішохідного переходу, що розташований на проїзній частині вулиці В`ячеслава Чорновола за нерегульованим перехрестям з вулицею Чіковані, неподалік буд. № 166 в м. Черкаси, і позначений дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 «Пішохідний перехід» Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, а тому в момент, коли на вказаний пішохідний перехід почав рух пішохід ОСОБА_7 , вчасно не застосував заходів для зменшення швидкості руху свого транспортного засобу та не зупинився, не переконавшись у тому, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, не надав дорогу пішоходу, продовжив рух прямо та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину вулиці В. Чорновола по вказаному вище пішохідному переході справа наліво відносно напрямку його руху.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_7 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 20.06.2017 №02-01/1021 отримала тілесні ушкодження: травму лівого колінного суглобу з уламковим переломом виростку великогомілкової кістки, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Спричинення потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесного ушкодження знаходиться в причинному зв`язку, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №4/337 від 10.04.2018, з порушенням водієм автомобіля ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 вимог п. 18.1. Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю, підтримав покази, дані ним під час досудового розслідування та пояснив, що 12 травня 2017 року рухався на власному автомобілі ВАЗ 21093 по вул. В. Чорновола в м. Черкаси, і коли під`їжджав до перехрестя з вул. Чіковані, не помітив пішохода ОСОБА_7 , яка почала переходити пішохідний перехід, оскільки був туман. Його автомобіль зачепив потерпілу, від чого остання отримала тілесні ушкодження, зазначені в обвинувальному акті. Цивільний позов визнав частково, а саме моральну шкоду в розмірі 5000 гривень. Вважає, що матеріальні збитки, завдані кримінальним правопорушенням повинна відшкодувати страхова компанія, оскільки автомобіль був застрахований. В скоєному щиро розкаявся.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується:

-показами потерпілої ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні пояснила, що 12 травня 2017 року вона та декілька дівчат переходили по пішохідному переходу перехрестя вулиць В. Чорновола та Чіковані. На вулиці був сильний туман, тому вони не бачили автомобіль обвинуваченого. Коли вона вийшла на пішохідний перехід, відчула удар. Внаслідок удару, вона отримала травму лівого колінного суглобу з уламковим переломом виростку великогомілкової кістки. На лікування вона витратила 11878 гривень, крім того їй спричинена моральна шкода, яку вона оцінила в 20000 гривень. Просила суд позов задовольнити в повному обсязі;

-даними висновку експерта № 4/337 від 10.04.2018 року, відповідно якого у дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 18.1. Правил дорожнього руху України;

-даними протоколу огляду місця ДТП від 12.05.2017 року з додатком, в якому зафіксовано місце скоєння ДТП та дорожня обстановка;

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 30.03.2018 року та фотознімками до нього з участю ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , які зазначили про обставини ДТП;

-даними висновку експерта № 02-01/1021 від 20.06.2017 року, відповідно якого ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження: травму лівого колінного суглобу з уламковим переломом виростку великогомілкової кістки, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведене.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за:

-ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимий.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе при призначенні покарання у вигляді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами.

В судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про застосування до нього амністії, звільнивши його від відбування покарання, оскільки він є інвалідом 3 групи, злочин який йому інкримінується є злочином невеликої тяжкості, відповідно до ст. 12 КК України, а тому він підпадає під дію п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію в 2016 році», з наслідками застосування амністії ознайомлений.

Захисник підтримав клопотання.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Потерпіла та її представник не заперечували проти застосування відносно обвинуваченого Закону України «Про амністію у 2016 році».

Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч. 2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Згідно п. «г» ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, підлягають особи, визнані інвалідами 3 групи.

На день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 визнаний інвалідом 3 групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 , виданим 16.05.2013 року.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого амністії, передбачених ст. 4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування складають 858 гривень 00 копійок і підлягають стягненню з обвинуваченого.

Що стосується цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 11877 грн. 99 коп. та 20 000 грн. моральної шкоди, то суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом під час розгляду встановлено, що саме внаслідок вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення потерпіла отримала тілесні ушкодження, у зв`язку з цим були понесені витрати, пов`язані з її лікуванням, підтверджені відповідними документами. Враховуючи викладене, суд вважає, що цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 11877 грн. 99 коп., на підставі ст. 1166 ЦК України підлягає до задоволення Також, в позовній заяві потерпіла зазначила, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченого вона зазнала і моральної шкоди. Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, або іншими ушкодженнями здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також у завданні шкоди діловій репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_7 , судом враховується ступінь її страждань та переживань, а також те, що подія 12.05.2017 року змінила звичний ритм її життя та зусилля, які необхідні для відновлення попереднього стану. З урахуванням вищенаведеного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди, на підставі ст. 1167 ЦК України, підлягає до часткового задоволення в розмірі 10 000 грн.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1400 (одна тисяча чотириста) гривень 00 коп. без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, призначеного за цим вироком.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням в розмірі 11 877 гривень 99 копійок та 10 000 гривень моральної шкоди, а всього 21 877 гривень 99 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування в сумі 858 гривень 00 копійок. Кошти перерахувати на рахунок: 0002 отримувач УДКСУ у м. Черкаси ЄДРПОУ отримувача 38031150 банк отримувача ГУ ДКСУ у Черкаській області МФО 854018 ККДБ 24060300.

Речові докази:

- автомобіль ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , переданий на зберігання ОСОБА_4 залишити за належністю.

На вирок протягом 30 діб може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий: