Код суду 233 Справа № 225/1050/15-к
Вирок
Іменем України
04 червня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Артемове м. Дзержинськ, Донецької області, громадянин України, росіянин, має середню спеціальну освіту, розлучений, дітей на утриманні не має, не працює, раніше судимий: 08.04.2003 року Апеляційним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 187, ст. 70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 28.04.2014 року за ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 18.04.2014 року звільнений умовно-достроково на 3 роки 7 місяців 1 день, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п. 13, ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 129 КК України, суд -
10 грудня 2014 року у вечірній час, більш точного часу в ході слідства встановлено не було, до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкала ОСОБА_11 , прийшов її знайомий ОСОБА_10 , де вони вдвох почали розпивати спиртні напої. Приблизно о 19 годині того ж дня, більш точного часу в ході слідства не встановлено, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 пішли до спальної кімнати у вказаному будинку щоб вступити в статеві відносини. Перебуваючи в спальній кімнаті між ОСОБА_11 та ОСОБА_10 виникла сварка через те, що ОСОБА_11 почала принижувати чоловічу гідність останнього та повідомила йому про те, що вона хвора на ВІЛ і він теж заражений ВІЛ через статеві стосунки з нею.
Після вказаних висловлювань з боку ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучи особою, яка раніше скоїла умисне вбивство, діючи умисно на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до ОСОБА_11 , з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій і настання наслідків у вигляді смерті останньої, бажаючи настання таких наслідків, із застосуванням до ОСОБА_11 насильства, небезпечного для її життя і здоров`я, знаходячись разом з ОСОБА_11 на ліжку у спальній кімнаті вищезгаданого будинку, схопив останню спереду за шию обома руками та із застосуванням значної фізичної сили почав стискати руками шию ОСОБА_11 впродовж 2-3 хвилин.
В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_10 заподіяв ОСОБА_11 наступні тілесні ушкодження: садна та підшкірні крововиливи на шиї, венозне повнокров`я органів, набряк легенів та головного мозку, крапкові крововиливи під плевру, гостру альвеолярну емфізему легенів з розривами міжальвеолярних перетинок, які, як небезпечні для життя, носять ознаки тяжкого тілесного ушкодження.
Від отриманих тілесних ушкоджень, які призвели до перекриття дихання та подальшої асфіксії, того ж дня, 10.12.2014 року, приблизно о 20-00 год. настала смерть ОСОБА_11 , і причиною її смерті стала механічна асфіксія від стискання органів шиї руками, тобто настання смерті ОСОБА_11 перебуває в прямому причинному зв`язку із стисканням ОСОБА_10 органів її шиї руками.
Одразу після цього, ОСОБА_10 продовжив залишатись в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , куди цього ж дня, 10.12.2014 року, приблизно о 20-00 год., більш точного часу в ході слідства не встановлено, прийшов неповнолітній син ОСОБА_11 ОСОБА_9 , який побачив, що його мати знаходиться на ліжку в спальній кімнаті зазначеного будинку без ознак життя. Зрозумівши, що ОСОБА_10 причетний до її смерті, ОСОБА_9 розлютився на ОСОБА_10 , почав з ним сваритись та висловлювати на його адресу образи.
Через висловлювання образ з боку ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , знаходячись у спальній кімнаті зазначеного вище будинку, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до ОСОБА_9 , усвідомлюючи свою значну фізичну перевагу над неповнолітнім ОСОБА_9 , поваливши його на ліжко в тій же кімнаті, схопив ОСОБА_9 обома руками за шию спереду і почав стискати йому шию та затуляти йому рота, висловлюючи при цьому на його адресу погрози вбивством, намагаючись таким чином залякати ОСОБА_9 , щоб той припинив кричати та ображати ОСОБА_10
Намагаючись звільнитись від захвату ОСОБА_10 , ОСОБА_9 разом із ОСОБА_10 перемістилися до кухні зазначеного будинку, де останній, продовжуючи свої злочинні дії та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на залякування неповнолітнього ОСОБА_9 погрозами вбивством, утримуючи ОСОБА_9 однією рукою за шию, вільною рукою почав відкривати шухляди в кухонній шафі, намагаючись знайти в них ніж або інший предмет, якими б він міг залякати ОСОБА_9 , продовжуючи висловлювати погрози вбивством на адресу ОСОБА_9 , однак ОСОБА_9 вдалося вирватись від ОСОБА_10 та втекти з будинку на вулицю. В результаті злочинних дій, що виразилися в стисканні руками органів шиї ОСОБА_9 , ОСОБА_10 заподіяв останньому тілесні ушкодження: садна та крововиливи м`яких тканин шиї, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Висловлені погрози вбивством з боку ОСОБА_10 на адресу ОСОБА_9 останній сприйняв реально, маючи реальні підстави побоюватись виконання цих погроз в зв`язку з обставинами, за яких вони були висловлені, конкретністю їх змісту, фізичними та віковими перевагами ОСОБА_10 над ОСОБА_9 , перебуванням ОСОБА_10 у стані алкогольного сп`яніння, а також діями ОСОБА_10 , пов`язаними з фізичним насильством відносно неповнолітнього ОСОБА_9 , а саме: стискання йому шиї руками, закриття роту руками і заподіяння ОСОБА_9 вищезгаданих тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав в повному обсязі, щиро каявся, та пояснив, що 10.12.2014 року він був разом із потерпілою ОСОБА_12 , у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де разом вживали спиртні напої. В них виникла сварка, через те, що ОСОБА_13 повідомила його проте, що вона хвора на ВІЛ і заразила його. Після чого він схопив обома руками шию ОСОБА_13 та почав її стискати. Він не розрахував силу та задушив її. Після чого прийшов неповнолітній ОСОБА_14 та почав кричати та сваритися на нього. Тоді він схопив ОСОБА_15 , почав погрожувати йому, щоб він замовк. Як саме він погрожував ОСОБА_15 , не пам`ятає, але не виключає, що погрожував саме вбивством. Після чого він відпустив ОСОБА_15 та вийшов на вулиця. Чекав поліцію в провулку, нікуди не тікав.
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що померла ОСОБА_11 була його сестрою, а потерпілий ОСОБА_9 є його племінником. 10 грудня 2014 року він знаходився в м. Маріуполь, коли йому зателефонувала поліція і повідомила, що вбили його сестру. Наступного ранку він приїхав в поліцію до м. Торецьк. Йому пояснили, яка подія відбулася і він почав займатися похованням сестри. Тілесні пошкодження у вигляді синців він бачив у ОСОБА_9 . Просив суд покарати ОСОБА_10 суворо.
Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що потерпіла ОСОБА_11 була його матір`ю, вони проживали вдвох за адресою: АДРЕСА_2 . На день скоєння злочину відносно нього та його матері він був неповнолітній. 10.12.2014 року він прийшов до дому у вечері, але ніхто не відкривав. Він вирішив залізти через вікно. Однак ОСОБА_10 відкрив двері. Він зайшов до дальньої кімнати, де побачив свою маму, яка лежала оголена та не дихала. Він відразу не зрозумів мертва вона чи ні. Після побаченого ОСОБА_10 почав його душити, він впав та вдарився об батарею. ОСОБА_10 намагався взяти ніж на кухні, однак він відштовхнув останнього. Після чого ОСОБА_10 знову почав його душити, однак він знову зміг його відштовхнути та втекти на вулицю. Він дуже злякався за своє життя. Просив суд покарати ОСОБА_10 суворо.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 10.12.2014 року з фототаблицею до нього, місцем скоєння кримінального правопорушення є 1/2 частина житлового одноповерхового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . В ході огляду будинку в спальній кімнаті №2 на ліжку виявлений труп ОСОБА_11 з видимими тілесними ушкодженнями.
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №155 від 11.12.2014 року та довідки про причину смерті ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , причина смерті Механічна асфіксія від здавлення органів шиї руками.
Відповідно до висновку експерта Дзержинського відділення Донецького обласного бюро судмедекспертизи №150 від 16 лютого 2015 року при дослідженні трупу ОСОБА_11 виявлені садна та підшкірні крововиливи на шиї, венозне повнокров`я органів, набряк легенів та головного мозку, крапкові крововиливи під плеврою, гостра альвеолярна емфізема легенів з розривами міжальвеолярних перетинок. Дані тілесні ушкодження утворилися незадовго до смерті в результаті стискання органів шиї руками, що підтверджується наявністю саден на шиї прямолінійної та полулунної форми. Дані тілесні ушкодження, як небезпечні для життя, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Крім того, при дослідженні трупу ОСОБА_11 виявлені садна в праві виличній області, крововилив в правій підключичній області, крововилив правої сідниці, які утворились в той же строк від дії тупих предметів або при ударі об такі, відносно живих осіб носять ознаки легких тілесних ушкоджень та значення в настанні смерті не мають. Причиною смерті ОСОБА_11 стала механічна асфіксія від стискання органів шиї руками. Це підтверджується виявленням характерних саден полулунної та прямолінійної форми на шкірі, підшкірних крововиливів на шиї, а також загальноасфіктичних ознак смерті у вигляді венозного повнокров`я внутрішніх органів, гострих розладів кровообігу з явищами порушення реологічних властивостей крові, гострої альвеолярної емфіземи легенів з розривами міжальвеолярних перетинок, крапкових крововиливів під плеврою, набряку легенів та головного мозку. Враховуючи ступінь розвитку початкових трупних явищ на момент початку дослідження трупу, необхідно вважати, що смерть ОСОБА_11 могла настати за 12-16 годин до нього. Настання смерті ОСОБА_11 перебуває в прямому причинному зв`язку зі стисканням органів шиї. Всі пошкодження, виявлені на трупі ОСОБА_11 , є прижиттєвими. Враховуючи характер та розташування пошкоджень, потерпіла могла перебувати в будь-якому положенні, при якому зазначені області тіла залишалися доступні для нанесення пошкоджень. Яких-небудь ознак, які б свідчили про переміщення трупу, при дослідженні не виявлено. Яких-небудь пошкоджень, які б свідчили про насильницьке розведення стегон, при дослідженні не виявлено. Яких-небудь пошкоджень, які б свідчили про можливу боротьбу або оборону, при дослідженні трупу не виявлено. При судово-токсикологічному дослідженні трупу ОСОБА_11 виявлений етиловий спирт в кількості 1,31 проміле, що свідчить про те, що незадовго до смерті вона вживала спиртне, і до моменту настання смерті перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Така концентрація етилового спирту в крові у живих осіб відповідає легкому ступеню алкогольного сп`яніння.
Відповідно до висновку Дзержинського відділення Донецького обласного бюро судмедекспертизи №286 від 11.12.2014 року виявлені у ОСОБА_9 садна та крововиливи м`яких тканин шиї утворилися від дії тупих предметів і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Дані ушкодження утворилися в строк та при обставинах, зазначених в постанові.
Відповідно до висновку Дзержинського відділення Донецького обласного бюро судмедекспертизи №285 від 16.02.2015 року виявлені у ОСОБА_10 крововиливи спини утворилися від ударної дії тупих предметів у строк не більше 1 доби до освідування. Дані ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Відповідно до висновку Харківського обласного бюро судово медичної експертизи №4619-И/14 від 26 грудня 2014 року кров від трупа громадянки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти В.
Відповідно до висновку Харківського обласного бюро судово медичної експертизи №4620-И/14 від 26 грудня 2014 року кров громадянина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти А та анти В.
Відповідно до висновку Харківського обласного бюро судово медичної експертизи №1459-Ц від 26 січня 2015 року при проведенні судово медичної експертизи піднігтьового складу нігтьових зрізів з пальців обох рук громадянина ОСОБА_10 , сліди крові та елементи калу не виявлені. Встановити наявність клітин піхвового епітелію не надається можливим через відсутність ядромістких клітин, необхідних для даного методу дослідження. Походження клітинного складу найбільш характерно для власного нігтьового ложа. При проведенні судово медичної експертизи піднігтьового складу нігтьових зрізів з пальців обох рук від трупу громадянки ОСОБА_11 , сліди крові не виявлені. Походження клітинного складу найбільш характерно для власного нігтьового ложа. Клітин чужорідного походження не виявлено.
Відповідно до висновку Харківського обласного бюро судово медичної експертизи №1460-Ц від 26 січня 2015 року при проведенні судово медичної експертизи трусів, належних громадянину ОСОБА_10 , виявлені сліди крові людини. При серологічному дослідженні виявлений лише антиген Н. Таким чином можна думати, що дані сліди крові могли статися від любої людини, група крові якого О (І) з ізогемаглютинінами анти А, анти В, в тому числі й від самого громадянина ОСОБА_10 . Встановити наявність клітин піхвового епітелію не надається можливим через відсутність ядромістких клітин, необхідних для даного методу дослідження. На даних трусах елементи калу не виявлені. При проведенні судово медичної експертизи презервативу, вилученого у громадянина ОСОБА_10 та марлевого тампону (стегно трупу громадянки ОСОБА_11 ) сліди крові, елементи калу та клітини піхвового епітелію не виявлені.
Відповідно до довідки Центральної міської лікарні м. Дзержинська Донецької області №2612 від 30.12.2014 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в кабінеті профілактики та лікування ВІЛ-інфекції м. Дзержинська не перебувають. В період листопада-грудня 2014 року дані особи в кабінет Довіри не звертались.
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в сукупності, суд вважає їх логічними, послідовними та такими, що не суперечать одне одному.
Враховуючи викладене, допитавши в судовому засіданні обвинуваченого, потерпілих та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при встановлених судом обставинах доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати: за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство; за ч. 1 ст. 129 КК України як погрозу вбивством за наявності у потерпілого реальних підстав побоюватись здійснення цієї погрози.
При призначенні покарання ОСОБА_10 суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння тяжких та особливо тяжких злочинів проти власності та проти життя та здоров`я особи, має одну незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за вироком Апеляційного суду Донецької області від 08.04.2003 року, відбував призначене за вироком суду покарання у виді позбавлення волі реально, 28.04.2014 року звільнений умовно-достроково на 3 роки 7 місяців 1 день та в період умовно-дострокового звільнення, через невеликий проміжок часу після звільнення, знову скоїв кримінальні правопорушення, одне з яких є особливо тяжким; на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується негативно, як особа, яка веде розгульний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, неврівноважений, підтримує відносини з особами сумнівної поведінки, неодноразово потрапляв в поле зору працівників правоохоронних органів, не має стійких соціальних зв`язків, позбавлений батьківських прав відносно своєї доньки, офіційно не працює.
Відповідно до висновку судової психолого-психіатричної експертизи №604 від 24.12.2014 року ОСОБА_10 страждає на хронічний алкоголізм, постійна форма пияцтва 2 стадія, з психопатизацією особистості по нестійкому типу (синдром залежності від алкоголю в ред. МКБ-10). В період скоєння інкримінованого діяння перебував в стані простого алкогольного сп`яніння, змінені форми, експлозивний варіант. За своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період скоєння інкримінованого діяння ОСОБА_10 не перебував у тимчасово-хворобливому стані, який би позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними; не перебував в стані фізіологічного афекту або стану вираженого емоційного напруження (стрес, фрустрація і т.п.), яке б суттєво вплинуло на його поведінку. У ОСОБА_10 відзначаються виражені індивідуально-психологічні характеристики, прямо та безпосередньо пов`язані з основним діагнозом, які суттєво впливають на його поведінку. З урахуванням зазначених індивідуально-психологічних характеристик, ОСОБА_10 може адекватно сприймати явища оточуючої дійсності та давати про них адекватні відомості. В теперішній час ОСОБА_10 може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Також суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_10 за кожний злочин окремо, суд визнає його щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_10 за кожний злочин окремо, суд визнає скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину. Цього разу ОСОБА_10 у стані алкогольного сп`яніння вчинив низку кримінальних правопорушень, серед яких особливо тяжкий злочин, зокрема такий, що має підвищений рівень суспільної небезпеки, направлений проти закріплених Конституцією України природних і невідчужуваних прав людини, а саме проти життя і здоров`я людини, які визнаються найвищою соціальною цінністю. Зазначене свідчать про нехтування обвинуваченим загальнолюдськими моральними цінностями, крайню зневагу до людського життя та вказують на виключну небезпеку його особи для суспільства.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Положеннями ст. 65 КК України визначено, що при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_10 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України покарання у виді арешту, а за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі, оскільки вважає, що саме таке покарання буде відповідати тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого та буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_10 та попередження скоєння ним нових злочинів, зазначивши при цьому про неможливість застосування відносно обвинуваченого за скоєння злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, такого виду покарання як позбавлення волі на певний строк, враховуючи його підвищену суспільну небезпеку як особистості, на що вказує його асоціальний спосіб життя та сам факт повторного скоєння ним умисного вбивства за обтяжуючих обставин в період умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, що само по собі свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 70 КК України, а також беручи до уваги п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, де зазначено, що якщо хоча б за один із вчинених злочинів призначено довічне позбавлення волі, то остаточне покарання за їх сукупністю визначається шляхом поглинення зазначеним видом покарання будь-яких менш суворих, обвинуваченому ОСОБА_10 необхідно визначити покарання за сукупністю злочинів за цим вироком шляхом поглинання менш суворого покарання у виді арешту більш суворим довічним позбавленням волі.
Разом з тим, суд враховує, що кримінальні правопорушення, за скоєння яких ОСОБА_10 засуджується за даним вироком він скоїв в період умовно-дострокового звільнення, відповідно до ч. 2 ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточне покарання необхідно визначити шляхом поглинання невідбутої частини менш суворого покарання, призначеного за вироком Апеляційного суду Донецької області від 08.04.2003 року у виді 3 років 7 місяців 1 дня позбавлення волі, довічним позбавленням волі.
Крім того, враховуючи положення ч. 5 ст. 72 КК України обвинуваченому ОСОБА_10 необхідно зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення в період часу з 11 грудня 2014 року по 04 червня 2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, а з 21 червня 2017 року по 04 червня 2018 року включно в строк покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_10 зарахувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18 травня 2017 року.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.
Питання про речові докази слід вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-
ОСОБА_10 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити йому покарання:
-за ч. 1 ст. 129 КК Україні у виді 6 (шести) місяців арешту;
-за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, визначити ОСОБА_10 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначити покарання у виді довічного позбавлення волі.
В силу ст. 71 КК України визначити ОСОБА_10 остаточне покарання шляхом поглинання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Апеляційного суду Донецької області від 08.04.2003 року, у виді 3 років 7 місяців 1 дня позбавлення волі, довічним позбавленням волі, остаточно визначивши йому до відбування покарання у виді довічного позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_10 обчислювати з 11.12.2014 року.
Зарахувати ОСОБА_10 у строк покарання строк попереднього ув`язнення в період часу з 11 грудня 2014 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, а з 21 червня 2017 року по 04 червня 2018 року включно в строк покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_10 зарахувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18 травня 2017 року.
До набрання вироком законної сили обраний відносно ОСОБА_16 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Бахмутській УВП (№ 6) УДПтСУ в Донецькій області залишити без зміни.
Речові докази: джинси синього кольору, презерватив в розгорнутому вигляді, марлевий тампон зі змивом речовини з поверхні стегна трупа ОСОБА_11 , чоловічі труси, зрізи нігтьових пластин з рук ОСОБА_10 та з рук від трупу ОСОБА_11 , зразки волосся від трупу ОСОБА_11 , марлеві тампони зі зразками крові ОСОБА_10 та від трупу ОСОБА_11 , юбку бузкового кольору, передані на зберігання до КЗРД Дзержинського МВ ГУМВС України в Донецькій області відповідно до квитанції № 66 від 24.02.2015 року знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя Судді: