479/385/18 1кп479/42/18
В И Р О К
і м е н ем У к р а ї н и

24 травня 2018 року смт.Криве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ;
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000112 від 03 квітня 2018 р., по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Луканівка Кривоозерського району Миколаївської області, жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289КК України, -

Учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ;

обвинувачений - ОСОБА_3 ;

потерпілого - ОСОБА_5 ;

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 , 03 квітня 2018 року перебуваючи за місцем свого проживання, в АДРЕСА_2 , розпивав спирні напої. Для вирішення свої побутових потреб щодо необхідності перевезення власних речей, у нього раптово виник умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем марки "АЗЛК 2141 2", д.н НОМЕР_1 , який знаходився в гаражі готелю " ІНФОРМАЦІЯ_2 " за адресою АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_6 ..
Реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, керуючись корисливими мотивами, обвинувачений ОСОБА_3 03 квітня 2018 року близько 18.00 прийшов до готелю " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (смт.Криве Озеро вул.Кобзаря, 44), маючи ключі від кочегарні готелю, знаючи, що там зберігались ключі від гаража. Підійшовши до приміщення гаражу, ключем відчинив навісний замок та зайшов всередину. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, не маючи права та дозволу власника автомобіля, сів за його кермо, за допомогою ключа, що знаходився в замку запалення, запустив двигун та зрушив з місця, всупереч волі власника ОСОБА_6 .. Таким чином, заволодів транспортним засобом - автомобілем марки "АЗЛК 2141 2", д.н НОМЕР_1 .
Рухаючись на вказаному автомобілі в смт.Криве Озеро, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, здійснив наїзд на бордюр по вул.Калантирській смт.Криве Озеро Миколаївської області, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження
В судовому засіданні обвинувачений свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, погодився із змістом та суттю пред`явленого обвинувачення, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України суд, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності його позицій, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, в оцінку інших доказів, досліджених органом досудового розслідування, не входив.

Таким чином, обвинувачення ОСОБА_3 у незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаним з проникненням у приміщення, знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду, тому суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.289 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення за ч.2 ст.289 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Обставинами, які пом"якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає визнання вини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і вважає можливим з урахуванням положень ст.75 КК України від призначеного покарання звільнити ОСОБА_3 з випробуванням та покласти на нього обов"язки згідно положень ст.76 КК України.
Вирішуючи питання щодо цивільного позову, за вимогами якого потерпілий ОСОБА_6 просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на його користь моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., матеріальну шкоду в розмірі 24 465 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 500 грн., суд приймає до уваги положення Декларації основних принципів правосуддя для жертв злочинів і зловживання владою (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 29 листопада 1985 р.) щодо необхідності дотримання балансу між правами підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, з одного боку, та інтересами жертви, - з іншого.
Під час судового розгляду було встановлено, що внаслідок винних дій обвинуваченого потерпілому було спричинено моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв"язку із протиправною поведінкою відносно його особистого майна, порушенням життєвих зв"язків, втраті душевного спокою, зміні звичного способу життя через залишення без власного транспортного засобу. За таких обставин, з врахуванням характеру правопорушення, ступеню вини обвинуваченого, інших обставин, які мають істотне значення, суд вважає, що виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, в рахунок відшкодування завданої кримінальним правопорушенням підлягає стягненню з ОСОБА_3 моральна шкода в розмірі 5 000 грн..
При цьому, суд вважає недоведеними позовні вимоги цивільного позивача щодо стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди в сумі 24 465 грн., оскільки не підтверджено відповідними доказами, а саме квитанціями, чеками, чи будь-якими іншими письмовими доказами, понесення потерпілим фактичних матеріальних витрат на відновлення власного автомобіля.
У порядку ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати за проведення експертизи №45 від 25 квітня 2018 р. в сумі 715 грн., №394 від 17 квітня 2018 р. в сумі 2574 грн..
Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст.100 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному провадженні не затримувався, запобіжні заходи у відношенні нього не обиралися.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-375 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, зобов`язавши його у відповідності до ст.76 КК України:
- періодично з"являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди в розмірі 5 000 грн., витрат за надання правничої допомоги в сумі 500 грн., а всього 5500 грн..
В частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 24 465.73 грн. відмовити через недоведеність позовних вимог.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертиз, у розмірі 3289 грн. .
Речовий доказ - автомобіль марки "АЗЛК 2141 2", д.н НОМЕР_1 - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_5 ..
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Кривоозерський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: