Провадження №1-кс/127/9394/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2018 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання СВ Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниці, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, неодруженої, на даний час знятої з реєстрації, останнє місце реєстрації: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимої, без постійного місця проживання,

В С Т А Н О В И В:
СВ Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_6 , 25 липня 2018 року звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 , маючи незняті та непогашені судимості, в тому числі за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за вироком Вінницького міського суду від 22.06.2016 (засуджена до покарання у виді 120 громадських робіт), та злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, за вироком Вінницького міського суду від 01.12.2016 (засуджена до 3 місяців 10 днів арешту, звільнена у зв`язку з відбуттям покарання), на шлях виправлення не стала та повторно вчинила новий умисний злочин проти власності.

Так, 22.03.2018 близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_4 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , помітила на столі в кімнаті мобільний телефон марки «Еrgo» моделі «F181 Step» у корпусі червоно-чорного кольору із сім-карткою мобільного оператора «Київстар», який належить ОСОБА_8 та перебував у користуванні ОСОБА_9 , після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном.

Реалізовуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, діючи таємно, умисно, повторно, усвідомлюючи, що її дії залишаться непомітними для інших осіб, ОСОБА_4 взяла зі столу зазначений мобільний телефон марки «Еrgo» моделі «F181 Step» із сім карткою мобільного оператора «Київстар» у корпусі червоно-чорного кольору, вартість якого разом із сім карткою згідно висновку експерта Вінницького відділення КНДІСЕ № 2491/18-21 від 25.04.2018 з урахуванням зносу становить 199,75 гривень, після чого помістила мобільний телефон до кишені своєї куртки та зникла з місця вчинення злочину, викраденим розпорядившись на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдала ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 199,75 гривень.

19.06.2018 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку м. Вінниці, громадянку України, з середньою освітою, не працюючу, заміжня, на даний час знята з реєстрації, останнє місце реєстрації: АДРЕСА_1 , раніше судиму: 06.03.2006 Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; 29.01.2008 постановою Староміського районного суду м. Вінниці звільнення від відбування покарання скасовано, іспитовий строк замінено на 4 роки позбавлення волі, 13.09.2011 звільнена на підставі п. 6 ст. 3 закону України «Про амністію в 2011 році»; 22.06.2016 Вінницьким міським судом за ч. 1 ст. 190 КК України до 120 годин громадських робіт; 01.12.2016 Вінницьким міським судом за ч. 2 ст. 389 КК України на підставі ст. ст. 71, 72 КК України до 3 місяців 10 днів арешту, 14.06.2017 звільнена у зв`язку з відбуттям покарання, - повідомлено про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.

Вина підозрюваної ОСОБА_4 підтверджується зібраними доказами, а саме:

- Заявою про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_8 ;

- Протоколом огляду місця події;

- Протоколами допиту потерпілої ОСОБА_8 ;

- Протоколами допиту свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;

- Висновком судово-товарознавчої експертизи № 2491-7295/18-21 від25.04.2018;

- Протоколом огляду місця події, під час якого у ОСОБА_4 вилучено викрадений мобільний телефон;

- Протокол проведення впізнання зі свідком ОСОБА_9 ;

- Протокол проведення впізнання зі свідком ОСОБА_10 .

Під час проведення досудового розслідування в порядку ст. 40 КПК України на СКП ЛВП Вінницького ВВП ГУ НП України у Вінницькій області надано доручення з метою встановлення місця перебування ОСОБА_4 , так як на неодноразові виклики слідчого остання не з`являється, за адресою останньої реєстрації та останнього місця проживання постійно відсутня, сусіди та мама під час їх допиту, повідомили, що ОСОБА_4 протягом тривалого часу відсутня за місцем постійного проживання та їм невідоме її місцезнаходження.

За таких обставин 25.06.2018 оголошено розшук підозрюваної ОСОБА_4 та досудове розслідування по даному кримінальному провадженню зупинено, про що винесено відповідну постанову.

Цього ж дня, 25.06.2018 ухвалою Вінницького міського суду надано дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_4 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В зв`язку з встановленням місцезнаходження підозрюваної, 24.07.2018 досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлено.

Зважаючи на викладене, є достатні підстави вважати, що на даний час існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає в тому, що ОСОБА_4 буде продовжувати ухилятися від органів досудового розслідування та суду. Остання, усвідомлюючи, що відносно неї здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, залишила місце постійного проживання, переховуючись за межами м. Вінниці від правоохоронних органів.

Крім того, існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає в тому, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як остання схильна до вчинення кримінальних правопорушень, вона являється особою раніше судимою, а саме, 06.03.2006 Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; 29.01.2008 постановою Староміського районного суду м. Вінниці звільнення від відбування покарання скасовано, іспитовий строк замінено на 4 роки позбавлення волі, 13.09.2011 звільнена на підставі п. 6 ст. 3 закону України «Про амністію в 2011 році»;22.06.2016 Вінницьким міським судом за ч. 1 ст. 190 КК України до 120 годин громадських робіт; 01.12.2016 Вінницьким міським судом за ч. 2 ст. 389КК України на підставі ст. ст. 71, 72 КК України до 3 місяців 10 днів арешту, 14.06.2017 звільнена у зв`язку з відбуттям покарання.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, підтримує зв`язки з антигромадськими елементами, а тому є підстави вважати, що вона може продовжити свою злочинну діяльність.

ОСОБА_4 не має постійного місця роботи та проживання, веде антигромадський спосіб життя, не безпідставно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, під час досудового розслідування переховується від слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а тому, з метою попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень та уникнення переховування її від органів досудового розслідування та суду, є доцільним обрання підозрюваній ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на зазначене вище, слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просила обрати підозрюваній ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник просили обрати запобіжний захід не пов`язаний із позбавлення волі, а саме домашній арешт.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження № 0001155, заслухавши думку прокурора, підозрюваної та її захисника, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 22.03.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001155 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

19.06.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України обґрунтована.

У відповідності з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.

Під час розгляду даного клопотання судом було з`ясовано, що ОСОБА_4 неодружена, на даний час знята з реєстрації, раніше неодноразово судима, без постійного місця проживання, не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працює, тобто не має постійного джерела прибутку. Крім того, постановою слідчого від 25.06.2018 року була оголошена в розшук так як переховувалася від слідства.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні середньої тяжкості кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваної, відсутність соціально стримуючих факторів, тому суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрювана перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання їй більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії», ухваленому Великою Палатою від 28 вересня 2010 року за № 12050/04, сума застави за звільнення з-під варти заявника не була надмірною. У рішенні, у справі «Мангурас проти Іспанії», Європейський суд з прав людини постановив, що не було порушено ч. 3 ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за наступних підстав: «Відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи. Органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більш того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується».

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 395, 400 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання СВ Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 23 години 00 хвилин 21 вересня 2018 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 21 вересня 2018 року.

Одночасно визначити розмір застави в сумі 3 524 (три тисячі п`ятсот двадцять чотири) грн., яка може бути внесена як самою підозрюваною так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на неї обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя