Справа № 297/1943/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2018 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 та перекладачі ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Берегове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000474 від 13.06.2018 року, яке поступило з обвинувальним актом, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , учня 10 класу Косоньської ЗОШ, не працюючого, не одруженого, із неповною середньою освітою, раніше не судимого, громадянина України,

за ч. 1 ст. 122 КК України,

встановив:
09.06.2017 року близько 23 години, ОСОБА_4 , знаходячись в с. Косонь, вул. Петефі, Берегівського району, а саме біля воріт даного домогосподарства, діючи з прямим умислом, на ґрунті особистих неприязних відносин, під час словесної суперечки з неповнолітнім потерпілим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обома руками, стиснутими в кулаки, знаходячись обличчям до потерпілого ОСОБА_8 , наніс йому серію ударів в область обличчя, а саме в область нижньої щелепи, в результаті чого спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді травматичного подвійного перелому тіла нижньої щелепи справа та суглобового відростку зліва.

Відповідно до висновку експерта №78 від 31.07.2018, вказані тілесні ушкодження виникли від дії (тупого) тупих, твердих предметів (предмета) з обмеженою контактуючою поверхнею, по ударному механізму спричинення, або в результаті співударяння з тупими предметами та напрямком дії сил перпендикулярно. Місцями прикладання сил являлись місця розташування ушкоджень.

Враховуючи локалізацію, взаєморозташування, механізм виникнення ушкоджень та їх кількість можна зробити висновок, що мало місце не менше 1 контакту з тупим предметом.

По даним медичної документації давність ушкоджень відповідає періоду 09.06.2018 року. По степені тяжкості ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я, який перевищує період 21 доби, що підтверджується результатами рентгенографічного дослідження №1456 від 11.06.2018 та знаходяться у відповідності з п.2.2.1 в) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 від 17.01.1995. висновком експерта № 78 від 31.07.2018 року.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України, визнав повністю з підстав викладених у обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому та обіцяв більше не скоювати правопорушень.

Потерпілий ОСОБА_8 та його в судове засідання не з`явилися, згідно поданих заяв просили розглянути справу без їх участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано правильно за ч. 1 ст.122 КК України, як умисне нанесення тілесних ушкоджень середньої тяжкості, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального кодексу України, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Суд, обираючи покарання, керуючись нормами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину будучи неповнолітнім.

Згідно ст. 67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді та звіту про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається, що він налаштований не допустити вчинення нових злочинів, виправлення його можливе без позбавлення волі.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, однак щиро розкаюються, вину визнав повністю, активно сприяв розкриттю злочину, по місцю проживання характеризуються посередньо (а.с. 58), раніше не судимий (а.с. 63), вчинив злочин будучи неповнолітнім, тому суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від покарання на підставі ст. 104 КК України з встановленням іспитового строку та з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 ч.1 п.1, 2 КК України, оскільки суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства та призначення реальної міри покарання.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України,

засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 1, 2 КК України, обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробаціїта повідомляти останніх про зміну місця проживання.

В порядку ч. 4 ст. 104 КК України покласти на законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 обов`язок щодо нагляду за засудженим ОСОБА_4 та проведення з ним виховної роботи.

На вирок може бути подана апеляція через цей суд до апеляційного суду Закарпатської області протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1