Справа № 359/6173/18
Провадження № 1-в/359/353/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2018 Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю представника БВК №119 ОСОБА_4 ,
за участю засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль з технічною фіксацією в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь, Донецької обл., українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Оболонського районного суду м. Києва від 21.11.2016 за ч. 2 ст.345, ч. 1 ст. 263, ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01.02.2017, зараховано в строк відбування покарання термін тримання під вартою з 22.11.2016 по 01.02.2017, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В :

07.08.2018 засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду на підставі ст. 539 КПК України із клопотанням про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

У судовому засіданні засуджений своє клопотання підтримав у повному обсязі, зазначив, що своєю поведінкою довів виправлення та є таким засудженим до якого необхідно застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. У зв`язку з вищенаведеним просив клопотання задовольнити.

Представник Бориспільської виправної колонії №119 в судовому засіданні просив в задоволенні клопотання засудженого відмовити.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечувала, оскільки засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення, не працевлаштований, заохочень немає, а тому відсутні підстави, передбачені ст.81 КК України.

Ознайомившись із позицією учасників провадження, матеріалами клопотання та особовою справою засудженого, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання з наступних підстав.

Згідно ст. 1 Кримінально-виконавчого кодексу України кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Пункт 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Для застосування звільнення, згідно п.2 ч. 3 ст. 81 КК України необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Ця поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Судом встановлено, що згідно вироку Оболонського районного суду м. Києва від 21.11.2016 ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 263, ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01.02.2017 року до ОСОБА_5 застосовано ч. 5 ст. 72 КК України, згідно Закону України «Про внесення змін до Кримінального Кодексу України, щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за №838 VІІІ від 26.11.2015 року, зараховано з 26.04.2016 по 21.11.2016.

Відповідно до вимог ст.12 КК України вчиненні засудженим ОСОБА_5 злочини є середньої тяжкості.

Початок строку відбуття покарання засудженого ОСОБА_5 починається 26.04.2016, а закінчення 22.01.2019.

З матеріалів особової справи слідує, що засуджений ОСОБА_5 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 13.05.2016.

Під час знаходження в Київському СІЗО зарекомендував себе з посередньої сторони, стягнень та заохочень не мав.

В Бориспільській виправній колонії № 119 відбуває покарання з 16.03.2017. Відповідно до характеристики від 14.08.2018, затверджену начальником ДУ «Бориспільська виправна колонія №119» полковника внутрішньої служби ОСОБА_6 . За час відбування покарання засуджений характеризується посередньо, стягнень та заохочень немає. У відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує рівні дружні стосунки із засудженими, як позитивної так і негативної спрямованості. Засуджений був працевлаштований на виробництві установи, а саме на дільниці деревообробки. На даний час не працює.

Намагається дотримуватися правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Вимоги адміністрації встановленні законодавством виконує, лише під контролем. За характером спокійний та врівноважений. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки. Намагається утримувати спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Підтримує зв`язки з рідними шляхом побачень та отримує від них передачі. Згідно вироку позову немає. Вину у скоєному злочині визнав повністю. Приймає участь у житті самодіяльності та фізичного розвитку колонії згідно вимог ст. 123 КВК України однак участь у роботі самодіяльних організацій, не бере, не проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи відповідно до ст. 127 КВК України.

Згідно висновку установи засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення, а тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від покарання.

Даючи аналіз вищевикладеному, суд приходить до переконання, що дійсно засуджений ОСОБА_5 не довів своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, що став на шлях виправлення.

Тому суд вважає за доцільне у задоволенні клопотання засудженого відмовити.

Враховуючи зазначене, на підставі ст.ст. 57, 81 КК України та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь, Донецької обл., українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Оболонського районного суду м. Києва від 21.11.2016 за ч. 2 ст.345, ч. 1 ст. 263, ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01.02.2017, зараховано в строк відбування покарання термін тримання під вартою з 22.11.2016 по 01.02.2017, про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - відмовити.

Повний текст ухвали буде виготовлено протягом трьох днів.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1