Справа № 463/615/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/214/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст. 185 ч.2 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження № 0000225 за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 15.01.2018 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановила:

Прокурор подав апеляційну скаргу на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 15.01.2018 року, яким засуджено ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. У відповідності до ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 2 роки з покладенням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.
Долю речового доказу вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Інші учасники процесу вирок не оскаржували.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, вважає, що вирок суду першої інстанції є незаконним та підлягає зміні у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Апелянт покликається, що суд першої інстанції неправомірно зазначив у вироку прізвища та ініціали осіб, які не визнані судом винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України. Суд ухвалюючи вирок повинен був зазначити, що ОСОБА_7 21.07.2017 року вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене за попередньою змовою з особами матеріали щодо яких виділено в окреме провадження, а не вказувати, що « ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та особою на ім`я « ОСОБА_12 » (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження)».

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та особою на ім`я « ОСОБА_12 » (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження), 21.01.2017 року близько 07.00 год., маючи спільний умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, скориставшись вільним доступом та відсутністю сторонніх осіб, під приводом винайму квартири, перебуваючи на АДРЕСА_2 , таємно викрали з квартири телевізор марки «Сатурн» вартістю 3500 грн., який належить потерпілій ОСОБА_13 , чим завдали їй матеріальної шкоди на вказану суму. В подальшому викрадений телевізор здали у ломбард «Чесний Ломбард», що за адресою: м. Львів, вул. В.Великого, 34, за який отримали 650 грн. і дані кошти розподілили між собою.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив задоволити апеляційну скаргу, міркування адвоката ОСОБА_9 , підтримане обвинуваченим ОСОБА_7 , про те, що вони не заперечують проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

В суді апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції були належним чином досліджені обставини справи, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження та, у зв`язку з повним визнанням обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини по ч.2 ст.185 КК України, обрано покарання в межах санкцій статті обвинувачення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані судом першої інстанції за ч.2 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме вчинення кримінального правопорушення середньої тяжкості, його наслідки, особу обвинуваченого, який особою молодого віку, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, міцні соціальні зв`язки, на обліку в наркологічному диспансері не перебуває, має незадовільний стан здоров`я, встановлено діагноз: легка розумова відсталість в ступені легкої дебільності з емоційно-вольовими розладами, з приводу чого перебуває на обліку з психоневрологічному диспансері, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв у його розкритті, позицію потерпілої сторони, яка немає претензій до обвинуваченого, а тому покарання обвинуваченому обрано в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі.

Дане покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, підстав для його пом`якшення або призначення більш суворого покарання колегія суддів не вбачає.

Разом з цим колегія суддів погоджується з покликанням прокурора щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального законодавства при розгляді даного кримінального провадження в суді першої інстанції, яке вплинуло на правильність прийнятого судового рішення, зокрема про те, що у вироку неправомірно було зазначено прізвища та ініціали осіб, які не визнані судом винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Таким чином колегія суддів приходить до переконання про необхідність внесення зміни в мотивувальну частину вироку суду першої інстанції про те, що ОСОБА_14 вчинив 21.01.2017 року таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене за попередньою змовою з особами, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 - задоволити .

Вирок Личаківського районного суду м.Львова від 15.01.2018 року у кримінальному провадженні №0000225 відносно ОСОБА_7 змінити.
Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на те, що 21.07.2017 рокуОСОБА_7 вчинив злочин за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та особою на ім`я « ОСОБА_12 », зазначивши, що злочин вчинено за попередньою змовою з особами, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження.

В решті вирок залишити без змін

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: