АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого захисника ОСОБА_6

захисника розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва ОСОБА_7 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 23 травня 2018 року у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008427, за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
в с т а н о в и л а :

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 23 травня 2018 року ОСОБА_8 визнано винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, та йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до ст. 76 КК України ОСОБА_8 зобов`язано періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації на реєстрацію, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, місця роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Судом у кримінальному провадженні вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винуватим у незаконному придбанні та зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_8 , в невстановлений досудовим і розслідуванням час та спосіб, не маючи відповідного дозволу, придбав вогнепальну зброю та боєприпаси, а саме: один патрон калібру 7,62 мм, який є бойовим патроном до револьверу «НАГАН», чотири патрони калібру 9x19 «Parabellum», 5 патронів калібру 7,65 мм., три патрони калібру 5,45 мм., один патрон калібру 4,5x27, нарізну короткоствольну вогнепальну зброєю пістолет ФОРТ-12Р (без номеру), 11 патронів калібру 9x18, карабін «Mauser 98К» № НОМЕР_1 , калібру 8 мм., які став зберігати за місцем свого проживання, без передбаченого законом дозволу.
В подальшому, 28 вересня 2017 року, близько 09 години 00 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований та проживає ОСОБА_8 , було проведене обшук житла, де виявлено та вилучено один патрон калібру 7,62 мм, який є бойовим патроном до револьверу «НАГАН», чотири патрони калібру 9x19 «Parabellum», 5 патронів калібру 7,65 мм., три патрони калібру 5,45 мм. та один патрон калібру 4,5x27. В подальшому, при обшуку гаражного приміщення, яке перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_8 , виявлено та вилучено нарізну короткоствольну вогнепальну зброю, а саме: пістолет ФОРТ-12Р (без номеру), 11 патронів калібру 9x18, карабін «Mauser 98К» № НОМЕР_1 , калібру 8 мм.
Не погодившись із вироком суду першої інстанції, заступник прокурора міста Києва ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просив вирок Голосіївського районного суду від 23 травня 2018 року відносно ОСОБА_8 скасувати, та призначити новий розгляду у суді першої інстанції.
У апеляційній скарзі прокурор зазначав, що суд першої інстанції у резолютивній частині вироку не вказав статтю та частину статті закону України про кримінальну відповідальність, за якою визнав винуватим ОСОБА_8 та призначив покарання.
У судове засідання обвинувачений ОСОБА_8 не з`явився, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, та не повідомив про поважні причини свого неприбуття, участь якого згідно з вимогами КПК України не є обов`язковою, а тому колегія суддів у відповідності до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України вважає за можливе провести апеляційний розгляд у відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 .
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_5 , який підтримав подану заступником прокурора міста Києва ОСОБА_7 апеляційну скаргу, захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні докази і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

У відповідності до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 р. передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 6 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", є негайна і детальна проінформованість обвинуваченого про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
У справі «Маттоціа проти Італії» (рішення від 25 липня 2000 року), Європейський суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту».

Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.
Проте судом першої інстанції зазначені вимоги кримінального процесуального закону та практики Європейського суду з прав людини не виконані.

Як убачається із резолютивної частини оскаржуваного вироку, визнавши ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, та призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, суд першої інстанції не вказав статтю (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність, за якою обвинуваченого визнано винуватим.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому вирок суду першої інстанції відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412, та ст. 415 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Керуючись статтями 404, 405, п. 6 ч. 1 ст. 407, п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412, ст. 415, ст. 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 23 травня 2018 року стосовно ОСОБА_8 скасувати, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3