Провадження № 11-сс/795/220/2018 Слідчий суддя
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2018 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_4

з участю: прокурора ОСОБА_5

слідчого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 червня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було залишено без задоволення клопотання слідчого Ніжинського відділу поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та застосовано до останнього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк до 21 серпня 2018 року, і на нього покладені наступні обов`язки: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора та суду у визначений час; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання.

Слідчий суддя зазначив, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, оскільки відсутні будь-які дані, які характеризують підозрюваного з негативного боку або підтверджують наявність злочинних зв`язків чи його схильність до кримінальної поведінки.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Наполягав на існуванні ризиків, що підозрюваний з метою ухилення від покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також іншим чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника, котрі вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою; дослідивши матеріали кримінального та судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

21 червня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000740 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України.

21 червня 2018 року, о 20 год. 30 хв., ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, про що йому було письмово повідомлено 22 червня 2018 року.

Згідно вимог ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

За таких підстав, при вирішенні питання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчим суддею у відповідності до вимог ч.1 ст.194 КПК України встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та достатніх підстав про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

За змістом ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні залишати житло цілодобово або у певний період доби особі, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.342 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості. Санкція даного злочину передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 2 років, що відповідно до ч.2 ст.181 КПК України не є беззаперечною підставою для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Відтак, згідно ст.181 та ч.1 ст.194 КПК України прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною 4 ст.194 КПК України, передбачено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч.1 ст.194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

За таких підстав, слідчий суддя, приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання прокурора, з урахуванням вимог ст.ст.178, 194 КПК України, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, який має зареєстроване місце мешкання, постійно проживає разом з сім`єю, одружений, має на утриманні малолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , згідно службової характеристики зарекомендував себе працелюбним військовослужбовцем, що свідчить про добру репутацію підозрюваного; та дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до останнього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, так як прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі слідчим суддею рішення, не вбачається.

Керуючись ч.3 ст.407, ст.422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 червня 2018 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3