Справа № 1-кп/760/473/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 м. Києва ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, яке внесене в ЄРДР за № 0006324 від 17.05.2013 року про застосування відносно особи , яка не досягла віку кримінальної відповідальності, а саме

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Києва , українця , громадянина України, освіта середня ,

не одруженого , студента , зареєстрованого та проживаючого в

АДРЕСА_1 , не судимого ,-

примусових заходів виховного характеру за фактом вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ст. 259 ч. 1 КК України,-

з участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_5

особи,відносно якої

розглядається клопотання - ОСОБА_6

в с т а н о в и в :

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 м. Києва ОСОБА_3 про застосування примусових заходів виховного характеру відносно особи,яка не досягла віку кримінальної відповідальності за вчинення суспільно-небезпечного винного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.05.2013 приблизно о 18:20 годин неповнолітній ОСОБА_6 приїхав до поштового відділення № 03110 Українського державного підприємства зв`язку «Укрпошта» ,що розташовується по вул. Солом`янській ,22 в м. Києві.

Перебуваючи у вестибюлі вказаного поштового відділення ,у ОСОБА_7 виник злочинний умисел , направлений на повідомлення про завідомо неправдиву підготовку до вибуху,який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.

Реалізуючи свій злочинний умисел ,направлений на повідомлення про завідомо неправдиву підготовку до вибуху ,яка загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками,неповнолітній ОСОБА_6 ,помітивши у вестибюлі вказаного відділення таксофон, номер телефону якого: НОМЕР_1 , який закріплений за Київською міською філією ПАТ «Укртелеком» ,приблизно 18.29 підійшов до нього та здійснив дзвінок на номер спеціальної лінії «102» до чергової частини ГУ МВС України в м. Києві.

Набравши абонентський номер по спеціальній лінії «102» , ОСОБА_6 відразу ж був з`єднаний з оперативним черговим ГУ МСВ України в м. Києві та повідомив йому завідомо неправдиву інформацію про підготовку до вибуху,яка загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками , а саме про те , що у поштовому відділенні № 110 Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» ,що розташоване по вул. Солом`янській , 22 в м. Києві знаходиться бомба ,після чого повісив слухавку.

В той же день , за результатами проведеною групою пошуку та знешкодження вибухових пристроїв ГУ МВС України в м. Києві перевірки вказаного поштового відділення на наявність вибухових пристроїв складено акт ,згідно якого вибухо -небезпечних пристроїв не виявлено та одночасно встановлено ,що повідомлення про підготовку до вибуху завідомо неправдиве.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразилися у повідомленні про завідомо неправдиву підготовку до вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками , вчинив діяння,яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення,передбачене ч. 1 ст. 259 КК України.

На час вчинення суспільно-небезпечного винного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, ОСОБА_6 виповнилося 14 років, тому відповідно до ст. 22 КК України він не досяг віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за вказане кримінальне правопорушення.

За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього. Тому, відповідно до ч. 2 ст. 484 КПК України кримінальне провадження щодо неповнолітнього має здійснюватись в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим і психологічним особливостям.

Під час досудового розслідування, на виконання вимог ст. 485 КПК України з`ясовано, що неповнолітній ОСОБА_6 , який не досяг віку кримінальної відповідальності будь-яким психічним захворюванням не страждає і на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, на період кримінального правопорушення, міг усвідомлювати обставини справи кримінального правопорушення та надавати по них відповідні свідчення відносно свого віку.

Згідно зі ст. 498 КПК України до особи, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне винне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, застосовуються примусові заходи виховного характеру.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 97 КК України до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовуються примусові заходи виховного характеру, перелік яких встановлено частиною 2 статті 105 зазначеного кодексу.

Із змісту ч. 2 ст. 105 КК України вбачається, що неповнолітній ,який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості ,може бути звільнений судом від покарання , якщо буде визнано ,що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

В судовому засіданні ОСОБА_6 повністю визнав свою провину у повідомленні про завідомо неправдиву підготовку до вибуху ,що мала місце 16 травня 2013 року , у вчиненому розкаявся.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру і просив застосувати застереження , врахувати розкаяння у вчиненому , молодий вік ОСОБА_6 , відсутність компроментуючих матеріалів на останнього в подальшому.

Суд, вислухав учасників провадження та вивчивши характеризуючі його особу матеріали , приходить до наступного.

Відповідно до ст. 497 КПК України під час судового розгляду суд за наявності підстав, може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру ,передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Так, суд враховує ,що ОСОБА_6 не досяг віку на момент вчинення злочину, з якого настає кримінальна відповідальність , враховуючи його відношення до вчиненого , вважає , що до нього повинні бути застосовані примусові заходи виховного характеру у виді застереження .

Керуючись ст.105 КК України , ст. 484, 485, 497,499, 501 КПК України,-

Ухвалив :

Задовольнити клопотання прокурора.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 який вчинив суспільно небезпечне винне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Копії ухвали вручити негайно учасникам судового розгляду.

СУДДЯ: