АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/669/18 Справа № 210/4222/17 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 травня 2018 року, якою щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров (Орджонікідзе) Дніпропетровської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання,

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 травня 2018 року було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_11 , погодженого з прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні №0001091 від 04.09.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 та застосовано відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладанням на нього наступних обов`язків: не відлучатися за межі м. Покров Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора на визначений ними час.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України. Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2, ч. 2 ст. 366 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , характеризуючі дані про його особу, конкретні обставини справи, мету застосування даного запобіжного заходу, та зазначив, що, приймаючи до уваги те, що слідчим та прокурором в судовому засіданні не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_9 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, адже ОСОБА_9 на всі виклики слідчого неухильно з`являється, крім того, ризик того, що він може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, незаконно впливати на свідків, проте не обґрунтовано, на яких саме свідків може впливати підозрюваний ОСОБА_12 , приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання належним чином забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При цьому зазначив, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, характеризується позитивно, раніше не судимий, має визначене місце проживання, проте позитивні характеристики підозрюваного, на які посилаються захисники при розгляді клопотання, не можуть бути безумовними підставами для відмови у застосуванні запобіжного заходу, проте дає підстави суду прийти до висновку, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідність та ступенем доведених ризиків, а запобіжний захід у виді особистого зобов`язання здатний забезпечити його належну процесуальну поведінку.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової ухвали, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, прокурор зазначає, що слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу, 14.05.2018 року виносячи ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дійшов до хибних висновків, що фактично не відповідають обставинам кримінального провадження.

Вказує, що органом досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зазначений висновок грунтується на тому, що ОСОБА_9 , маючи зв`язки та фактичні можливості, самостійно або через інших осіб може незаконно впливати на вказаних осіб у кримінальному провадженні з метою перешкоджання надання останніми повних та достовірних показів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Підозрюваний також може перешкоджати провадженню іншим чином шляхом знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей, предметів

чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин

кримінального правопорушення. Крім того, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, якими спричинено тяжкі наслідки, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років, у зв`язку з чим існує ризик та підстави вважати, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та / або суду.

Вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою щодо ОСОБА_9 є недоцільним, оскільки обставини злочинів, у вчиненні яких підозрюється останній, свідчать про злісне нехтуванням ним вимогами чинного законодавства України та умисне зневажливе відношення до принципів законності.

Заслухавши суддю-доповідача; думку прокурора, який апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній підстав, підозрюваного та його захисників, які, кожен окремо, заперечували проти задоволення даної апеляції, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про :

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя суду першої інстанції при обрані запобіжного заходу ОСОБА_9 цих вимог закону дотримався не в повному обсязі та дійшов помилкового висновку про необхідність часткового задоволення клопотання через необґрунтованість стороною обвинувачення заявлених у клопотанні ризиків та твердження про те, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки тяжкість покарання, яке може загрожувати особі у разі визнання її винною не може бути самодостатньою підставою для застосування до особи запобіжного ув`язнення, та застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Так, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, достатньо обґрунтованої для розгляду питання про обрання щодо нього запобіжного заходу, зважаючи те, що вона достатньою мірою підтверджується наданими матеріалами, в тому числі протоколами оглядів вищевказаних об`єктів, а саме доріг в Апостолівському районі Дніпропетровської області; висновками експерта за результатами дослідження питань судової будівельно-технічної експертизи; матеріалами тимчасових доступів до оригіналів документів у виконавчому комітеті Апостолівської міської ради де було вилучено оригінали договорів та актів форми КБ-2 в щодо ремонту вищевказаних об`єктів; копіями договорів про здійснення технічного нагляду ФОП ОСОБА_9 наданим на запит виконавчим комітетом Апостолівської міської ради та іншими матеріалами кримінального провадження.

Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне обрати щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід саме у вигляді домашнього арешту, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 366 КК України, який є злочином середньої тяжкості, та ч. 3 ст. 365-2 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, оскільки судом першої інстанції взагалі нічого не зазначено з приводу підозри ОСОБА_9 у вчиненні тяжкого злочину.
Також під час апеляційного розгляду знайшли своє підтвердження обставини, викладені в клопотанні слідчого, про наявність ризиків, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зазначений висновок грунтується на тому, що ОСОБА_9 , маючи зв`язки та фактичні можливості, самостійно або через інших осіб може незаконно впливати на вказаних осіб у кримінальному провадженні з метою перешкоджання надання останніми повних та достовірних показів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Підозрюваний також може перешкоджати провадженню іншим чином шляхом знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей, предметів

чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного колегія суддів доходить висновку про те, що слідчим та прокурором доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та наявність щодо нього певних ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, втім не доведено можливість їх усунення на даному етапі досудового розслідування лише у такий обтяжливий для підозрюваного спосіб, як застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин колегія суддів, не погоджуючись з правильністю оскаржуваної ухвали слідчого судді, вважає за необхідне скасувати її та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого та на підставі ч. 4 ст. 194 КПК України застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 менш обтяжливий запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною відлучатися з місця свого проживання в період часу з 20 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., виходячи з того, що останній мешкає один та не має близьких родичів, які б могли опікуватися ним та забезпечувати необхідний рівень життєдіяльності, поки підозрюваному заборонено залишати своє місце мешкання і заборона підозрюваному залишати своє житло цілодобово є недоцільною та не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 травня 2018 року - скасувати та клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_11 у кримінальному провадженні №0001091 від 04.09.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 14 червня 2018 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки, а саме:

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора, чи суду;

- в період часу з 20 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. не відлучатися з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Ухвалу суду направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3