УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представника цивільного позивача ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Запоріжжя клопотання захисника про повернення прокурору обвинувального акту за кримінальним провадженням по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.28, ч. 5 ст.191 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із прокуратури Запорізької області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.28, ч.5 ст.191 КК України.

Зі змісту обвинувального акту слідує, що ОСОБА_8 , займаючи посаду т.в.о. генерального директора ПАТ «ЗАлК», діючи умисно у складі злочинної організації з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , директором комерційного департаменту Дирекції по новим проектам ОК «РУСАЛ» ОСОБА_11 , фактичним керівником ТОВ «Дніпроінмет» та ТОВ «Евромаш» ОСОБА_12 , директором ТОВ «Евромаш» ОСОБА_13 та Стеліосом Христодулоу, в порушення Статуту ПАТ «ЗАлК»,ст.70 ЗУ «Про акціонерні товариства», з корисливих мотивів організував укладення незаконних договорів № ЗАЛК-Д-2015-48 від 02.04.2015 та №ЗАЛК-Д-2015-49 від 02.04.2015 між ПАТ «ЗАлК» та ТОВ «Дніпроінмет» і ТОВ «Евромаш» про продаж 608 шин вирівнюючих б/у, 1216 пакетів анодних б/у,576 тон шини алюмінієвої б/у, 608 комплектів мідних струмопідведень б/у, 1216 пакетів катодних б/у за завідомо заниженими цінами, чим здійснив заволодіння майном ПАТ «ЗАлК» на загальну суму 85 991 401,58 грн., яка більш ніж в 600 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, встановлений на момент вчинення злочину.

Досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню проводилось слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області, процесуальне керівництво здійснювали прокурори прокуратури Запорізької області.

У підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого заявлено клопотання про повернення прокурору обвинувального акту через його невідповідність вимогам ст.291 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав клопотання захисника.

Прокурор вважає за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акту, у задоволенні клопотання захисника просить відмовити.

Представник потерпілого ПАТ «ЗАлК» ОСОБА_6 , погодилася з думкою прокурора.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає що клопотання захисника підлягає задоволенню, обвинувальний акт слід повернути прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України.

Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Так, ч.4 ст.110 КПК України визначено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Згідно ст.291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складено прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

При цьому, вимоги щодо обвинувального акту встановлені у ст.ст.110, 291 КПК України, виходячи з положень яких, він набуває статусу процесуального рішення з моменту його затвердження прокурором.

Згідно вимог ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально - правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Також, до нього додаються додатки, вказані в ч.4 ст.291 КПК України.

При цьому, згідно вимог ст.291 КПК України, в даному підсумковому документі досудового розслідування не повинно бути жодних внутрішніх суперечностей, граматичних помилок і описок, всі складові частини цього документу повинні бути узгоджені як між собою, так і з доданими до нього додатками.

При складанні обвинувального акта і додатків до нього, слідчий вимоги закону не виконав, про що свідчать наступні факти.

Так, при дослідженні обвинувального акта відносно ОСОБА_8 колегією суддів встановлено, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт, в тому числі, має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

В порушення вищевказаної норми закону, в анкетних даних обвинуваченого ОСОБА_8 не зазначено місце його проживання, а лише місце його реєстрації.

Згідно п.3 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити відомості щодо кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Крім того, ч. 1 ст.55 КПК України, передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Однак, в направленому до суду обвинувальному акті відносно ОСОБА_8 в якості потерпілого визнано уповноваженого представника ПАТ «ЗАлК» - заступника генерального директора з правових питань ПАТ «ЗАлК» ОСОБА_6 , а не саму юридичну особу, тоді як ч.1 ст.55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Таким чином, по вказаному провадженню слідчим не встановлено повних даних про особу обвинуваченого та потерпілого.

Загальні вимоги до оформлення обвинувального акта і його змісту, передбачені у положенні статті 291 КПК України, зокрема, у пункті 5 частини першої цієї статті зазначено, що обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Дотримання зазначеної вимоги до змісту обвинувального акта є однією із гарантій права особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, на захист, оскільки пред`явлення конкретного обвинувачення і чітке викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, надає обвинуваченій особі можливість ефективно захищатися від такого обвинувачення та використовувати всі передбачені кримінальним процесуальним законом права на свій захист.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення».
В рішенні від 25.07.2000 року, у справі «Маттоціа проти Італії» вказується що, «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак, у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. "b" ч. 3 ст. 6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення».
Як вбачається з наданого суду обвинувального акта, ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28 КК,ч.5 ст.191 КК України, тобто заволодіння майном вчиненого злочинною організацією, при цьому, формулюючи обвинувачення і викладаючи фактичні обставини кримінальних правопорушень, органом досудового розслідування у обвинувальному акті зазначені конкретні прізвища інших співучасників злочинної організації, однак будь-які дані про те, чи притягувалися вказані особи до кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих їм кримінальних правопорушень, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, у обвинувальному акті відсутні, враховуючи, що зазначення у обвинувальному акті прізвищ інших учасників злочинної організації, які не є обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні та щодо яких відсутні будь-які судові рішення, є грубим порушенням принципів верховенства права та презумпції невинуватості, передбачених ст.ст. 8, 17 КПК України, а отже зазначені порушення кримінального процесуального закону також перешкоджають призначенню судового розгляду на підставі наданого суду обвинувального акту.
Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Вищенаведені обставини, встановлені судом, свідчать про невідповідність обвинувального акту по вказаному кримінальному провадженню вимогам ст.291 КПК України, а порушення закону, допущені під час досудового розслідування, а також невідповідність обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України, перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду, тому обвинувальний акт суд вважає за необхідне повернути прокурору.

Керуючись ст.ст. 291, 314, 315 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 08.11.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.28, ч. 5 ст.191 КК України, - повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області, через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 7 днів з дня її оголошення.

Час оголошення повного тексту ухвали : 24.05.2018 р. о 13:30 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3