Справа №489/2170/17 04.06.2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 червня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0004453

за апеляційною скаргою прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5

на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 травня 2018 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5

підозрюваний ОСОБА_6

захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 24 червня 2018 року включно.

Визначено розмір застави в сумі 88100 грн.

У разі звільнення під заставу, зобов`язано ОСОБА_6 : прибувати за всіма викликами слідчого, прокурора та суду, а також до 25.06.2018 р. не виїжджати за межі м. Миколаєва, повідомляти про зміну місця проживання та засобів зв`язку, два рази на тиждень з`являтися до слідчого у встановлені ним дні та часи, утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині призначення застави в сумі 88100 грн., та вважати продовженим запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до 24.06.2018 р.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною в частині призначення підозрюваному застави.

Зазначив, що слідчий суддя фактично визнав підозру ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121 КК України необґрунтованою. На думку апелянта, вказана думка слідчого судді є помилковою, однобічною та такою, що не ґрунтується на сукупності здобутих доказів на підтвердження підозри ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Зазначив, ОСОБА_6 з місця кримінального правопорушення зник, а знаряддя злочину, а саме ніж, яким були завдані тілесні ушкодження потерпілому, не знайдено.

Вказує на те, що судом не прийнято до уваги показання потерпілого та свідка ОСОБА_10 , які пояснили, що конфлікт був спровокований саме ОСОБА_6 по відношенню до потерпілого, ще в приміщенні магазину, та у ході якого підозрюваний неодноразово пропонував потерпілому вийти на вулицю.

Прокурор вважає, що підозра ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121 КК України підтверджена матеріалами кримінального провадження.

Також зазначає, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність підстав вважати, що ОСОБА_6 може:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду. На наявність даного ризику вказує те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років.

Крім того, після вчинення вказаного злочину, з місця постійного проживання підозрюваний зник, його було оголошено у розшук та затримано лише через чотири місяці з дня вчинення злочину;

-незаконно впливати на свідків та потерпілого. На наявність даного ризику вказує те, що останні вказують на причетність ОСОБА_11 до вчинення злочину. Тому, враховуючи особу ОСОБА_6 та те, що останній, знаючи місце роботи потерпілого, його домашню адресу, адреси проживання свідків, номери телефонів останніх, перебуваючи на волі, може вживати заходи впливу на свідків, потерпілого та їх близьких родичів шляхом погроз фізичною розправою, знищенням або пошкодженням майна, з метою зміни ними показань на його користь. На підтвердження цього, допитаний в якості свідка ОСОБА_12 вказав, що після вчинення злочину ОСОБА_13 01.01.2018 р. йому зателефонував та погрожував йому та членам його родини фізичною розправою;

-вчинити інше кримінальне правопорушення. На наявність даного ризику вказує те, що ОСОБА_6 , відповідно до наявних у матеріалах кримінального провадження даних про його особу, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на даний час у суді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у ході судового розгляду, та 23.10.2017 р. суддею Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_14 був оголошений у розшук. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_6 на шлях виправлення не став та знову підозрюється у вчиненні тяжкого насильницького злочину, що підтверджує його схильність до вчинення кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я осіб. Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 не має постійного місця роботи та джерела доходу.

Таким чином, прокурор вважає, що застосування до ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків підозрюваного.

Крім того, зазначає, що відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, у слідчого судді, враховуючи обставини кримінального провадження та встановлені ризики, були відсутні підстави для визначення ОСОБА_6 застави.

Тому, прокурор вважає, що ухвала слідчого судді в частині звільнення ОСОБА_6 з-під варти у разі внесення застави у сумі 88100 грн підлягає скасуванню.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.02.2018 р. у відношенні ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28 лютого 2018 року.

Слідчий Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_15 , за погодженням з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 до 28.06.2018 р.

Підставою для внесення клопотання стало те, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню продовжено до 28.06.2018 р. та для його завершення необхідно отримати висновки психолого-психіатричної експертизи, виконати вимоги ст. 290 КПК України та скласти обвинувальний акт.

Задовольняючи клопотання частково, слідчий суддя встановив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , а також висновком судово-медичної експертизи.

Слідчий суддя зазначив, що злочин, який інкриміновано ОСОБА_6 , відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі, а тому наявний ризик того, що підозрюваний може переховуватись від слідства та суду. Також при обранні запобіжного заходу ОСОБА_6 були встановлені ризики того, що підозрюваний може продовжувати вчиняти насильницькі злочини, впливати в незаконний спосіб на свідків. Слідчий суддя прийшов до висновку, що на даний час вказані ризики не зникли.

Разом з тим, слідчий суддя вказав, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що протягом останніх двох місяців розслідування, були здобуті виключно докази, що підтверджують версію підозрюваного про те, що ніж був саме у потерпілого, що саме він першим його застосував та завдав підозрюваному тілесні ушкодження.

Такими доказами, на думку суду, є висновок судово-медичної експертизи щодо наявності у ОСОБА_6 трьох тілесних ушкоджень, які могли бути отримані 10.10.2017 р.; пояснення свідків, які бачили як ОСОБА_6 лежав на спині, а потерпілий наносив удари зверху, а ОСОБА_13 кричав, щоб потерпілий кинув ніж.

Слідчий суддя дійшов висновку, що вказане свідчить про суттєве зменшення вагомості доказів на підтвердження обґрунтування підозри, що відповідно свідчить про зменшення вагомості ризиків для запобігання яких обраний найбільш суворий запобіжний захід. Зменшення встановлених ризиків, з урахуванням даних про особу підозрюваного, не дає можливості щодо зміни запобіжного заходу, однак, на думку слідчого судді, є підставою для визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, заперечення захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_6 , які просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши надані судом матеріали справи та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.

Висновки слідчого судді щодо необхідності продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 є правильними.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.02.2018 р. у відношенні ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28 лютого 2018 року, без права внесення застави.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.02.2018 р. у відношенні ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 27 березня 2018 року.

В подальшому, ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 27.03.2018 р. у відношенні ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 26 травня 2018 року, без права внесення застави.

22.05.2018 р. слідчий Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_15 , за погодженням з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 до 28.06.2018 р., посилаючись на те, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні продовжено до 28.06.2018 р. та для його завершення необхідно отримати висновки призначеної психолого-психіатричної експертизи, виконати вимоги ст. 290 КПК України та скласти обвинувальний акт.

Розглядаючи зазначене клопотання, слідчий суддя дійшов правильного висновку про обґрунтовану підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, та за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років. Відомості по даному факту внесені до ЄРДР за №0004453.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що при обранні запобіжного заходу ОСОБА_6 встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, про наявність підстав вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Як свідчать матеріали кримінального провадження, а також з урахуванням наведених у клопотанні слідчого обставин, встановлених під час досудового розслідування, апеляційний суд вважає слушними доводи апелянта про те, що встановлені ризики не зменшилися. Наведені в ухвалі слідчого судді доводи про те що встановлені при обранні запобіжного заходу ризики значно зменшилися, є помилковими, оскільки не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Надані стороною захисту документи щодо того, що ОСОБА_6 працевлаштований офіційно барменом в ЧП, тобто з 04.06.2018 р. у день апеляційного розгляду, має бабусю похилого віку, а також за місцем проживання сусідами характеризується позитивно, не зменшують встановлені ризики.

З урахуванням ступеню тяжкості злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 , даних про його особу, апеляційний суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи наявним ризикам запобігти не зможуть.

Окрім того, є слушними доводи апелянта, що продовження строку тримання підозрюваного під вартою обумовлено тим, що для завершення досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих дій.

У резолютивній частині ухвали слідчий суддя зазначив про застосування застави в сумі 88100 грн, та у разі внесення застави на ОСОБА_6 покладені певні обов`язки: прибувати за всіма викликами слідчого, прокурора та суду, а також не виїжджати за межі м.Миколаєва, повідомляти про зміну місця проживання та засобів зв`язку, з`являтися до слідчого у встановлені ним дні та часи, утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Разом з тим, рішення в цій частині слідчий суддя взагалі не мотивував.

Відповідно до вимог п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Ці вимоги закону не враховані слідчим суддею при постановленні рішення.

Так, розглядаючи клопотання, слідчий суддя встановив наявність ризику того, що ОСОБА_6 може продовжити вчиняти насильницькі злочини, хоча не врахував зазначений ризик, визначивши заставу.

Також слідчим суддею не враховані дані про особу підозрюваного, який начальником СДП Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області характеризується негативно як особа, на поведінку якого неодноразово надходили скарги з боку мешканців прилеглих до його місця проживання будинків. У характеристиці зазначено, що ОСОБА_6 веде себе зухвало, нечемно, вступає в конфлікти. Офіційної роботи немає, проживає за рахунок близьких родичів.

Окрім того, ОСОБА_6 раніше судимий, а саме: вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.12.2008 р. за ч.1 ст. 121 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, звільнений з місць позбавлення волі 02.09.2011 р.

Також, на даний час в провадженні Центрального районного суду м.Миколаєва перебуває на розгляді кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_6 за ч.2 ст. 121 КК України. По зазначеному кримінальному провадженню ОСОБА_6 перебував під вартою та звільнений з-під варти 20.02.2017 р.

Відповідно до ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 жовтня 2017 року ОСОБА_6 був оголошений у розшук, оскільки після того, як йому заочно повідомлено про підозру у вчиненні 10.10.2017 р. злочину, ОСОБА_6 переховувався від органів досудового розслідування.

ОСОБА_6 затримано 09.02.2018 р., тобто він майже 4 місяці переховувався від органів досудового розслідування.

Отже, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні 10.10.2017 р. аналогічного насильницького злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто в період, коли щодо нього на розгляді в суді перебуває кримінальне провадження у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

За таких обставин, у слідчого судді були відсутні підстави для визначення розміру застави у кримінальному провадженні щодо злочину, в якому ОСОБА_6 підозрюється у його вчинені із застосуванням насильства.

Тому є слушними доводи апелянта про безпідставне визначення розміру застави. За таких обставин, ухвала слідчого судді від 25 травня 2018 року відносно ОСОБА_6 підлягає скасуванню в частині застосування застави.

Керуючись ст. ст. 405,407 ч.3,422,423, 424,532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 травня 2018 року відносно ОСОБА_19 скасувати в частині застосування застави в сумі 88100 грн, продовживши у відношенні підозрюваного ОСОБА_19 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали до 24 червня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3