Справа №141/1035/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Оратівського ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Скоморошки, Оратівського району Вінницької області, житель АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Оратівського районного суду від 07.12.2017 за ст. 395 КК України до 4 місяців арешту, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ Оратівського ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .
Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000148 від 02.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель с. Скоморошки Оратівського району Вінницької області неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за умисні корисливі злочини, останнього разу 07.12.2017 вироком Оратівського районного суду Вінницької області за ст. 395 КК України до покарання у виді арешту на строк 4 місяці на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин.

В період з 2015 року по теперішній час ОСОБА_6 проживає спільно та веде домашнє господарство із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та її малолітньою донькою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у АДРЕСА_1 , в ході цього часу між ними склались сімейні відносини.

Так, 28.09.2018 ОСОБА_6 близько 17 год. 00 хв. спільно із малолітньою ОСОБА_8 прийшов у житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_2 та приніс повечеряти ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Перебуваючи у будинку ОСОБА_6 із вище вказаними особами повечеряв, в ході чого вони розпивали алкогольні напої.

В подальшому, біля 21 год. 00 хв. коли ОСОБА_10 та ОСОБА_9 заснули то у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на вчинення зґвалтування малолітньої ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на задоволення статевої пристрасті природнім способом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_6 будучи в стані алкогольного сп`яніння зайшов до кімнати будинку у якій перебувала малолітня ОСОБА_8 , після чого посягнувши на охоронювані законом суспільні відносини, що забезпечують статеву недоторканість, діючи умисно, долаючи опір ОСОБА_8 за рахунок власної ваги тіла та шляхом утримання її за руки із прикладанням фізичних зусиль, шляхом погроз застосування фізичного насильства зняв із останньої нижню білизну і проти її волі здійснив насильницький статевий акт у природній формі, задовольнивши при цьому свою статеву пристрасть.

02.10.2018, ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України та поміщений в ІТТ Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області.

03.10.2018 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 з вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імператвиних завдань кримінального провадження,визначених ст. 2 КПК України.

Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: допитом потерпілої, допитами свідків, протоколами огляду місця події.

Крім того, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до положень ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 знаючи про тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та,в подальшому, від суду. Крім цього, під час ОСОБА_11 вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнавта відмовився від дачі показань.
Крім того, ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується негативно, не працює,може продовжувати свою злочинну діяльність, оскільки схильний до вчинення злочинів,так як ранішенеодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за злочини відносно неповнолітніх ,що підтверджується довідкою про судимість, тобто може вчинити інше кримінальне правопорушення. Також,враховуючи надані під час досудового слідства покази ОСОБА_8 є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може продовжити кримінальне правопорушення,у якому підозрюється, відносно ОСОБА_8 оскільки спільно проживає із потерпілою.

Також, ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, так як спільно проживає із ними, та перебуває у сімейних відносинах із даними особами, веде із ними спільний побут.Крім того, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи вищевикладені обставини, можливо зробити висновок, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків, тому прокурор звертається до суду з клопотанням про обрання стосовно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно підозрюваної ОСОБА_6 не суперечитиме п. 2 ч. 3ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме даний запобіжний захід дозволить уникнути настання вище перелічених ризиків та забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених процесуальних обов`язків, тому слідчий просив клопотання задовольнити.
Слідчий в судовому засідання клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Прокурор клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Адвокат ОСОБА_5 при вирішені клопотання покладався на розсуд суду.
Підозрюваний ОСОБА_6 не заперечував щодо задоволення клопотання.
Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
У відповідності до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При цьому відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, раніше судимий, міцні соціальні зв`язки відсутні, а тому перебуваючи на волі може намагатись переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно вливати на потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.
Таким чином слідчий суддя переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без встановлення застави, оскільки злочин скоєно із застосуванням насильства.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 21.10 год. 02.10.2018.
Встановити строк дії ухвали до 21:10 години 30.11.2018.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: