Справа № 521/9586/18-к
Пр. № 1-кп/521/935/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2018 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

прокурор - ОСОБА_3

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця м. Тульчин Вінницької області; не одруженого; с середньої освітою; солдата в/ч НОМЕР_1 ЦЗНП Військової академії м. Одеса; що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочину , передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , в умовах особливого періоду уклав 16.07.2016 року контракт про проходження військової служби (навчання) у ЗС України курсантом вищого військового навчального закладу, військового підрозділу вищого навчального закладу та 26.07.2016 року був зарахований курсантом на навчання до Військової академії , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та поставлений на всі види забезпечення за курсантськими нормами.

Проте, ОСОБА_4 діючи умисно з метою тимчасово ухилитися від військової служби, не з`явився вчасно на службу з відпустки та без поважних причин був відсутній з 7 години 18.03.2018 року по 12 годин 22.05.2018 року.

У судовому засіданні обвинувачений свою провину визнав повністю та пояснив, що в зв`язку з небажанням продовжувати навчання у військовому закладі самовільно не з`явився до Військової академії.

З урахуванням думки учасників судового розгляду з дотриманням вимог ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
Окрім допиту обвинуваченого, суд з`ясував обставини та перевіряв їх іншими доказами, шляхом дослідження документів, наданих сторонами, відповідно до яких:

- обвинувачений часом на 18.03.2018 року був курсантом Військової академії денної форми навчання (витяги з наказів № № 398, 42-РС, 163 від 26.07.2016 року, копія контракту від 16.07.2016 року);

-обвинувачений раніше не судимий (вимога від 25.05.2018 року); негативно характеризується за місцем служби (службова характеристика), проте має заохочення та стягнень не має (службова картка); не перебуває на обліку в КУ ООМЦПЗ (довідки від 25.05.2018 року) та в Тульчінській центральній районній лікарні (довідка від 25.05.2018 року);

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно з відпустки без поважний причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання щире каяття.
Обвинувальним актом не встановлено обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості вийти за межі висунутого обвинувачення.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину відповідно до ст. 12 КК України вказаний злочин відноситься до тяжких злочинів; вік обвинуваченого 19 років; його особу, а саме те, що те що він раніше не судимий; характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, які встановлені в ходу судового розгляду справи та викладені вище, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання та вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.4 ст. 407 КК України у вигляді позбавлення волі, що виправлення ОСОБА_4 можливо без відбування покарання та вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробування на підставі ст. 75 КК України.

Розглядаючи питання щодо призначення покарання, суд виходить з принципу

диспозитивності, який закріплений в п. 19 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України та в зв`язку з відсутністю в промовах сторін в судових дебатах вимог щодо призначення іншого більш суворого або м`якого покарання, самостійно, в даному випадку, не знаходить таких підстав.
З урахуванням призначеного покарання суд вважає за можливе не обирати запобіжний заход.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

Застосувати дію ст.ст. 75 та 76 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1