В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 вересня 2018 року м. Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимира-Волинського, Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, з професійно-технічною освітою, не одруженого, громадянина України, українця, раніше судимого 29.02.2008 р. Володимир-Волинським міським судом за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі; 20.12.2016 р. Володимир-Волинським міським судом за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 18.05.2018 р.,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_4 27.05.2018 р. близько 13 години (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи з дозволу та в присутності власника ОСОБА_6 , у квартирі АДРЕСА_2 , побачив в кухні на столі грошові кошти, та реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи, що вказані дії вчиняє у присутності власника грошових коштів ОСОБА_6 , який є особою похилого віку, розпочав відкрито їх викрадати, взявши гроші в руку.
Потерпілий ОСОБА_6 , побачивши вказані злочинні дії, намагався перешкодити ОСОБА_4 у заволодінні грошовими коштами та вхопив його за руку, в якій вони знаходились.
Однак ОСОБА_4 , з метою відкритого заволодіння грошовими коштами, застосувавши фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого і не спричинило тілесних ушкоджень, вирвав свою руку з руки потерпілого, а іншою рукою штовхнув його в тулуб, від чого потерпілий впав на підлогу, та, таким чином подолавши його опір, залишив приміщення квартири з викраденими грошовими коштами, чим повторно, відкрито, заволодів грошовими коштами в сумі 35 гривень, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому злочині визнав частково. Пояснив, що перебував у будинку ОСОБА_6 , котрий знаходиться по АДРЕСА_3 , з дозволу власника помешкання. В кухні на столі знаходились гроші в сумі 35 грн., котрі він таємно викрав. Потерпілий ОСОБА_6 не бачив, як він викрадав ці кошти, а також він не застосовував до нього фізичного насильства.
Проте, такі показання дані обвинуваченим ОСОБА_4 не відповідають обставинам кримінального провадження та повністю спростовуються іншими належними та допустимими доказами, надані з метою уникнути кримінальної відповідальності за більш тяжкий злочин та пом`якшити покарання за вчинене діяння.
Незважаючи на часткове визнання ОСОБА_4 вини у вчиненні даного злочину, його вина у вчиненні саме злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України повністю підтверджується наступними дослідженими та перевіреними доказами.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що він 27.05.2018 р. на прохання ОСОБА_4 впустив його у свій будинок, для того щоб він напився води. В кухні на столі знаходились гроші в сумі 35 грн. ОСОБА_4 побачивши ці кошти, взяв їх в руку та намагався викрасти. Він хотів перешкодити викраденню коштів та вхопив ОСОБА_4 за руку. Однак ОСОБА_4 вирвав свою руку та штовхнув його, внаслідок чого він впав. Після чого ОСОБА_4 із викраденими коштами вийшов із квартири. Підтверджує, що це було відкрите заволодіння коштами, оскільки у момент заволодіння коштами вони знаходились один навпроти одного та ОСОБА_4 усвідомлював, що він це бачить. Просить призначити суворе покарання.
Крім показань потерпілого, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину підтверджується наступними доказами:
протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.05.2018 р. із якого встановлено, що ОСОБА_6 звернувся до поліції із заявою з приводу відкритого викрадення у нього 35 грн., котре мало місце 27.05.2018 р. у кв. АДРЕСА_2 .
а.с.п. 35;
протоколом пред`явлення особи для впізнання від 01.06.2018 р., згідно з якого під час даної слідчої дії потерпілий ОСОБА_6 вказав на обвинуваченого ОСОБА_4 , як на особу, котра 27.05.2018 р. відкрито викрала у нього кошти в сумі 35 грн.
а.с.п 39-42;
Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення у даному кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному із насильством, яке не є небезпечнимдля життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, є доведеною та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України.
Обставиною, що помякшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає відшкодування шкоди завданої злочином.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.
На думку суду відсутня така пом`якшуюча обставина, як щире каяття, оскільки щире каяття має місце коли особа визнає свою вину за усіма пунктами обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, демонструє готовність понести заслужене покарання.
Оскільки ОСОБА_4 під час судового розгляду не визнавав всіх фактичних обставин провадження, котрі в судовому засіданні були доведені належними, допустими доказами, частково визнав вину і під час судового розгляду не встановлено щирості у його каятті з приводу вчиненого ним злочину, а тому на думку суду, відсутня така пом`якшуюча обставина, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу обвинуваченого, котрий неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, після звільнення з місць позбавлення волі через нетривалий проміжок часу (9 днів) знову вчинив умисний, корисливий, тяжкий злочин, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку та небажання стати на шлях виправлення, а також беручи до уваги помякшуючу та обтяжуючу покарання обставини, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства та призначає покарання у виді позбавлення волі.
Таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, відповідатиме принципам законності, справедливості, індивідуалізації покарання та вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.
Суд не вбачає правових підстав для призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України, а також звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.
Визначаючи строк покарання суд виходить з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, котре повинно бути адекватним характеру дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Судові витрати стягнути із обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 місяців.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 за цим вироком рахувати з 19 червня 2018 року, зарахувавши у строк відбування покарання строк тримання під вартою з 19 червня 2018 року по 12 вересня 2018 року із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
Стягнути із ОСОБА_4 в користь держави 858 грн. судових витрат пов`язаних із залученням експертів для проведення дактилоскопічної експертизи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом.
Суддя ОСОБА_1