У Х В А Л А
Іменем України
05.09.2018 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на протиправну бездіяльність слідчого Франківського відділу поліції ГУНП у Львівській області,-
в с т а н о в и в:
До суду надійшла скарга ОСОБА_3 на протиправну бездіяльність слідчого Франківського відділу поліції ГУНП у Львівській області, в якій просить поновити строку досудового слідства.
Скаргу мотивує тим, що 02 липня 2016 року ОСОБА_4 , виконуючи пряму вказівку ОСОБА_5 , спричинив ОСОБА_3 тілесні ушкодження, внаслідок чого було відкрите кримінальне провадження №0002249 за ч.1 ст. 125 КК України, однак злочин містив явні ознаки тяжкого злочину, передбаченого ст. 121 та ч.2 ст. 121 КК України. Слідчий Франківським відділом поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 впродовж декількох місяців переховував від скаржника рішення, стверджуючи, що продовжує слідство. Рішення слідчого ОСОБА_6 було скасовано рішенням Львівської місцевої прокуратури №3 від 09 червня 2017 року. Слідство в кримінальному провадженні №0002249 продовжила слідча Франківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 , яка в порядку ст. 36 КПК України отримала письмові вказівки. 22 листопада 2017 року слідча ОСОБА_7 прийняла рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, яке було скасоване Львівською місцевою прокуратурою №3. Однак впродовж наступних місяців, слідча ОСОБА_7 в усній формі неодноразово повідомляла про те, що триває досудове слідство, однак насправді слідства не вела.
19 червня 2018 року скаржником подано письмове звернення з приводу бездіяльності ОСОБА_7 в органи поліції. Станом на 1 липня 2018 року ОСОБА_3 не отримав відповіді про перебіг слідства у вищевказаному провадженні, відтак має підстави вважати, що строк для досудового слідства є пропущений.
На основі вищевикладеного, просить скаргу задоволити.
ОСОБА_3 в судовому засіданні надав пояснення аналогічні за змістом викладені у скарзі. Просить скаргу задоволити.
Прокурор та представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явилися, хоча належно повідомленні про день, час та місце слухання справи, а відповідно до ст.306 ч.3 КПК України, вважаю за можливе скаргу розглядати у їх відсутності.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 02.07.2016 року Франківським відділом поліції ГУНП у Львівській області внесено відомості в ЄРДР за №0002249 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 125 КК України.
27.12.2016 року, після проведення перевірки, слідчим ОСОБА_6 прийнято рішення про закриття вищевказаного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діях складу кримінального правопорушення.
Перевіркою Львівської місцевої прокуратури 3, вищевказане рішення слідчого ОСОБА_6 скасоване.
22.11.2017 року, після проведення перевірки слідчим ОСОБА_7 прийнято рішення

про закриття вищевказаного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діях складу кримінального правопорушення.
Перевіркою Львівської місцевої прокуратури 3, вищевказане рішення слідчого ОСОБА_7 скасоване.
05 вересня 2018 року слідчою ОСОБА_7 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0002249 за відсутністю в діях складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У відповідності з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Тому враховується, що у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у дослідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як це слідує з ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, законодавцем визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Відповідно до ч.2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з вимогами ст.ст.314-316 КПК України.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що скарга є безпідставною та не підлягає до задоволення.
На основі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2,9,24, ,303,307 КПК України,-
у х в а л и в :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на протиправну бездіяльність слідчого Франківського відділу поліції ГУНП у Львівській області,- відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.
Слідчий судя ОСОБА_1