Справа № 305/1515/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

12.06.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , при секретарі судових засідань ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/777/190/18 за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Закарпатської області на вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 21 листопада 2017 року.

Цим вироком

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, на утриманні має 1 н/л дитину, не працюючого не судимого,

засуджено за ч.2 ст.286 КК україни на 3 (три) роки, з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від призначеного основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки. На підставі ст.76 КК України ОСОБА_6 зобов`язано: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання. Іспитовий строк встановити тривалістю 2 (два) роки.

Ухвалено: стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 2 360 гривень, як вартості проведення судових експертиз.

Згідно встановлених обставин, 08 серпня 2017 року близько 18 години 20 хвилин ОСОБА_6 , керуючи технічно справнимавтомобілем марки «ВАЗ» моделі «2114», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння разом з пасажиром - дружиною ОСОБА_8 , яка сиділа на передньому пасажирському сидінні вказаного автомобіля, рухаючись з перевищенням швидкості 65.9 км/год., (при допустимій 60 км/год) автодорогою «Мукачево- Рогатин-Львів» по вулиці Центральній в селі Білин, Рахівського району, Закарпатської області, в напрямку смт. Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області, проїхавши правостороннє заокруглення, біля будинку №18, не забезпечив безпеку дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки що склалася, порушуючи вимоги п.п. 1.10, 10.1, 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху України, виїхав за межі автодороги, внаслідок чого автомобіль перекинувся. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля ОСОБА_8 отримала тяжкі тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , порушує питання про скасування вироку щодо нього через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та, як наслідок, м`якості призначеного покарання. В обґрунтування свої вимог прокурор вказує на те, що призначене обвинуваченому покарання з застосуванням ст. 75 КК України є необґрунтованим, оскільки наведені у вироку обставини не давали суду підстав для застосування ст.75 КК України. В силу наведеного просить ухвалити новий вирок в частині призначення ОСОБА_6 покарання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого, його захисника, а також потерпілої про законність і обґрунтованість прийнятого судом рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи сторін, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, досудове розслідування і судовий розгляд по ньому проведені з дотриманням вимог розділів ІІІ, ІV КПК України. Викладені у вироку висновки про винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України при обставинах, вказаних у вироку суду, ґрунтуються на зібраних доказах, зокрема показаннях обвинуваченого, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і такі сторонами не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання не в повній мірі враховано тяжкість вчиненого злочину, а також те, що останній вчинив кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, колегія суддів не може визнати обґрунтованими.

Ухвалюючи рішення про призначення ОСОБА_6 основного покарання суд належним чином мотивував, які саме обставини провадження або дані про особу обвинуваченого він визнає такими, що приводять до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і дають підстави для застосування ст.75 КК України.

Суд навів у вироку переконливі доводи про доцільність звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням з посиланням як на пом`якшуючі, так і на обтяжуючу покарання обставини.

При призначенні ОСОБА_6 покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який має на утриманні малолітню дитину, відсутність претензій з боку потерпілої, позитивну характеристику обвинуваченого.

В ході апеляційного розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся.

Окрім цього, потерпіла ОСОБА_8 в суді жодних претензій до обвинуваченого не має та просила не позбавляти волі останнього через те, що в них з обвинуваченим на утриманні малолітня дитина, а також просила врахувати і те, що вона в стані вагітності і вони з обвинуваченим очікують на народження другої дитини.

Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б тягнули за собою скасування або зміну вироку по справі не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Закарпатської області залишити без задоволення.

Вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 21 листопада 2017 року щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст.286 КК України залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена касаційним порядком безпосередньо до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: