Справа № 399/50/18
Провадження № 1-кп/401/207/18
УХВАЛА

09 жовтня 2018 року місто Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області кримінальне провадження №0000567 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З 14 червня 2018 року, в провадженні Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження №0000567 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.289 КК України.

Ухвалою суду від 13 серпня 2018 року обвинуваченому продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, який закінчується 11 жовтня 2018 року.

В судовому засіданні 09 жовтня 2018 року, суд з власної ініціативи, поставив на обговорення питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки ризики, які існували на момент обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передбачені ст.177 КПК України не зникли. Зокрема обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність шляхом вчинення інших кримінальних правопорушень та може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти продовження строків тримання під вартою обвинуваченого.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про проведення підготовчого засідання та судового розгляду кримінального провадження у їх відсутності.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували щодо продовження строків тримання під вартою своєму підзахисному, оскільки він утримується незаконно, має постійне місце реєстрації та місце проживання, до слідчого з`являвся за всіма викликами, наміру впливати на потерпілих та свідків немає. Крім того, звертає увагу, що в ухвалах суду не вказується конкретний час, коли закінчується строк тримання під вартою.

Обвинувачений в судовому засіданні також заперечував проти продовження строків тримання його під вартою, обґрунтовуючи тим, що на всі виклики до суду буде з`являтися та тиску на потерпілих та свідків ніякого не здійснюватиме. Просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Судом встановлено, що обвинуваченому ставиться у провину вчинення тяжких злочинів та злочину середньої тяжкості, що свідчить про його суспільну небезпечність. Враховуючи, що обвинувачений знає місце проживання потерпілих, існує ризик щодо незаконного впливу на них з його сторони. Крім того, раніше неодноразово судимий, може продовжити свою злочину діяльність шляхом вчинення інших кримінальних правопорушень та може переховуватися від суду.

Таким чином, на час проведення судового засідання встановлено наявність ризиків, встановлених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

В зв`язку з тим, що обвинуваченому ставиться у провину скоєння тяжких злочинів, та злочину середньої тяжкості, це свідчить про його суспільну небезпечність.

Таким чином, з метою запобігання вказаних ризиків, незаконного впливу на потерпілих, суд вважає за доцільне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально - суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігти ризикам, суд вважає необхідним продовжити застосування обраного раніше запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до п. 35 рішення Європейського суду по правам людини від 26.06.1991 р., у справі «Летелье проти Франції», національні судові органи повинні у першу чергу слідкувати за тим, щоб в кожному конкретному випадку строк попереднього ув`язнення обвинуваченого не перевищував розумних меж. З цією метою вони повинні приймати до уваги всі обставини, які мають значення для з`ясування, мається лі суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовував відступлення від принципу поваги до особистої свободи.
Відповідно до ч.4 ст.196 КПК України суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише дату закінчення її дії.
Тобто, звинувачення захисника про не зазначення конкретного часу закінчення дії ухвали суду про тримання під вартою є необґрунтованими та безпідставними.
Продовження строків тримання під вартою під час розгляду кримінального провадження у суді не позбавляє сторін кримінального провадження права у будь який час звернутися до суду із відповідним клопотанням про продовження, зміну або скасування запобіжного заходу.

Керуючись: ст. ст. 2, 7, 22, 26, 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 199, 205, 331, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, який обраховувати з 09 жовтня 2018 року по 07 грудня 2018 року включно.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

09.10.18