В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.07.2018 Справа №607/10840/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001225 від 28 квітня 2018 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Синява Збаразького району Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

28 квітня 2018 року, близько 20:00 год., ОСОБА_3 перебував по вул. Шота Руставелі в м.Тернополі, де побачив потерпілого ОСОБА_5 , який стояв поблизу лавки, що на зупинці громадського транспорту та перераховував грошові кошти, після чого останній поклав їх у ліву кишеню своєї футболки. В цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, 28 квітня 2018 року, близько 20:00 год., ОСОБА_3 , перебуваючи по вул. Шота Руставелі в м.Тернополі, прослідував за потерпілим ОСОБА_5 , до будинку, в якому проживає потерпілий, а саме АДРЕСА_2 , де зайшовши у під`їзд за останнім, на сходовій клітці між першим та другим поверхами, шляхом ривка витягнув із лівої зовнішньої кишені футболки ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 1600 гривень та почав тікати з місця вчинення злочину.

Усвідомлюючи, що його дії відкриті, з метою утримання викрадених грошей, ОСОБА_3 почав бігти з місця вчинення злочину, а потерпілий ОСОБА_5 , в свою чергу почав його переслідувати по ходу руху та викрикуючи, щоб ОСОБА_3 зупинився.

В подальшому ОСОБА_3 , не зважаючи на вимогу ОСОБА_5 зупинитись продовжуючи втікати від потерпілого, добіг до вулиці Збаразька, 14 в м. Тернополі, де забіг у перший під`їзд вказаного будинку. Вслід за ОСОБА_3 , у під`їзд забіг свідок ОСОБА_7 , який попередньо бачив як ОСОБА_3 викрав грошові кошти у потерпілого, де в подальшому затримав останнього на сходовій клітці.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж). 05 липня 2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 186 КК України за встановлених у висунутій підозрі обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме за ч. 1 ст. 186 КК України у виді штрафу в доход держави в розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання. Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази у справі:

- паперову квитанцію з ломбарду «Скарбниця», картку платника податків на ім`я ОСОБА_3 , сім карту оператора стільникового зв`язку «Київстар» маркування НОМЕР_1 , сім карту оператора стільникового зв`язку «Київстар» маркування НОМЕР_2 , купюру номіналом 100 гривень серія СД9053713, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження, слід повернути обвинуваченому ОСОБА_3 ;

- купюру номіналом 500 гривень серія УГ8857483, купюру номіналом 500 гривень серія ВИ0754073, купюру номіналом 500 гривень серія ЗД3128067, купюру номіналом 100 гривень серія ЗФ1067714, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження, слід повернути потерпілому ОСОБА_5 ;

після вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 471, 473-475, 476 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Затвердити укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в доход держави в розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.

Речові докази у справі:

- паперову квитанцію з ломбарду «Скарбниця», картку платника податків на ім`я ОСОБА_3 , сім карту оператора стільникового зв`язку «Київстар» маркування НОМЕР_1 , сім карту оператора стільникового зв`язку «Київстар» маркування НОМЕР_2 , купюру номіналом 100 гривень серія СД9053713, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження - повернути обвинуваченому ОСОБА_3 ;

- купюру номіналом 500 гривень серія УГ8857483, купюру номіналом 500 гривень серія ВИ0754073, купюру номіналом 500 гривень серія ЗД3128067, купюру номіналом 100 гривень серія ЗФ1067714, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження - повернути потерпілому ОСОБА_5 ;

після вступу вироку в законну силу.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1