Справа № 592/2226/18
Провадження № 1-кп/592/366/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000241 від 22.01.2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Суми, гр-на України, українця, з середньою освітою, одруженого, працюючого водієм в ТОВ Сумипастранс, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

22.01.2018 року, близько 17:57 год., ОСОБА_5 , керуючи автомобілем Рута 22, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ТОВ Сумипастранс, по проспекту Курського, в напрямку вул.Ковпака в м.Суми та проїжджаючи в районі будинку № 22 по другій смузі проїзної частини, яка має три смуги руху в одному напрямку, знехтував безпекою дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , 1965 р.н., якого побачив заздалегідь та який перетинав проїзну частину перпендикулярно з ліва направо по відношенню до автомобіля ОСОБА_5 у невстановленому для цього місці.

Внаслідок наїзду, потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 помер в реанімаційному відділенні Комунального закладу СОР Сумська обласна клінічна лікарня.

Згідно висновку судово-медичної експертизи смерть потерпілого ОСОБА_6 настала внаслідок сполученої тупої травми тіла, яка супроводжувалась відкритою черепно-мозковою травмою, переломів кісток основи черепа та обличчя, перелому кісток правої орбіти та малих крилець клиновидної кістки, переломів кісток носа, нижньої щелепи та правої виличної кістки, крововиливів в м`які тканини голови в правій лобно-скроневій ділянці, забою головного мозку, контузійних вогнищ правої потилично-скроневої ділянки мозку, травм органів грудної клітини, переломів 3-10 ребер з гемо-пневмотораксом справа, пошкодження зв`язок правого колінного суглобу та ускладнились набряком головного мозку та гострою серцево-судинною недостатністю, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження та перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті потерпілого.

Керуючи автомобілем Рута 22, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_5 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, передбачені пунктами:
12.3. у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;
12.4. у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
При цьому, якби водій ОСОБА_5 після того, як своєчасно виявив пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину зліва направо по відношенню до нього вжив би заходів на виконання вимог вищеназваного пункту 12.3 ПДР, то уникнув би наїзду на цього пішохода.

Тому порушення водієм ОСОБА_5 пункту 12.3 ПДР України знаходяться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП і наслідками, що настали у виді заподіяння потерпілому тяжких тілесних тілесних ушкоджень від яких настала його смерть.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 по пред`явленому йому обвинуваченню за ч.2 ст.286 КК України винним себе визнав повністю і суду показав, що він працює водієм маршрутного таксі Рута 22 в ТОВ Сумипастранс. 22.01.2018 року, десь о 17 год., він рухався на цьому автомобілі по маршруту, по проспекту Курському. На зупинці Завод будівельних матеріалів висадив пасажирів і продовжив рух. Він рухався по другій полосі руху проїзної частини, яка мала три полоси для руху в одному напрямку. Справа від нього та за ним рухались автомобілі, а третя полоса була вільною. Освітлення було слабеньке. Десь за 20 метрів він побачив, що на третій смузі стояла людина. В ліве бокове дзеркало побачив, що ззаду від нього, зліва, виїхала машина на третю вільну смугу і налякала цю людину і людина стала перебігати вперед, він натиснув на тормоз, але людяна потрапила під його Руту. В момент наїзду їхав на четвертій передачі. Зупинившись, попросив людей викликати швидку і поліцію. По приїзду поліція все зафіксувала. Потім його забрали у відділок, возили в наркодиспансер, був тверезий. В його маршрутці в той момент їхало приблизно чоловік 8-10. Потерпілому він купував ліки, коли той перебував у лікарні і родичам повністю відшкодував завдану шкоду в сумі, яку ті назвали.

У вчиненому щиро розкаюється, просив суворо не наказувати.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.286 КК України, т.я. він порушив правила безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
При призначенні покарання, суд на підставі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків як лікарняному закладу, так і потерпілій стороні у повному обсязі, позитивну характеристику з місця роботи.

Обставин, які б обтяжували покарання судом не встановлено.

За змістом кримінального закону ступінь тяжкості вчиненого злочину передбачає не тільки врахування самої категорії тяжкості, визначеної ст. 12 КК, а й індивідуальних особливостей злочинного діяння.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - це покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Виходячи з положень ст. 50 КК рішення суду про призначення покарання, з-поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При цьому повноваження суду (його права та обов`язки), надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання, можливість виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК тощо, визначають поняття «судова дискреція» (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві.
Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема, у справі «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів з огляду на відповідність таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.
Враховуючи, що злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_5 відноситься до необережних злочинів, раніше він судимий не був, стороною обвинувачення не надано відомостей щодо притягнення його раніше до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, добровільно і у повному обсязі відшкодував завдані збитки як лікарняному закладу за стаціонарне лікування потерпілого, так і родичам потерпілого, також враховуючи клопотання представника потерпілої про те, що потерпіла сторона не має претензій до обвинуваченого і просить суворого його не наказувати, тому за сукупності цих обставин суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання наближеному до мінімального розміру, передбаченого санкцією статті та без призначення додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки в момент дорожньої пригоди, обвинувачений перебував у тверезому стані, має дружину, яка є інвалідом другої групи, тому він є кормильцем в сім`ї і право керування транспортними засобами є єдиним джерелом його доходів та засобом для існування і матеріального забезпечення своєї сім`ї, а також за наведених обставин суд виходячи із засад своїх дискреційних повноважень доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування основної міри покарання, та можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням і призначення такого покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Прокурором заявлено цивільний позов в інтересах держави в особі Сумської обласної державної адміністрації про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь Департаменту фінансів Сумської РДА витрат на стаціонарне лікування в умовах стаціонару потерпілого від злочину ОСОБА_6 у розмірі 8669,70 грн.

У судовому засіданні захисник надав суду копію квитанції та її оригінал для огляду про сплату обвинуваченим всієї зазначеної суми збитків у розмірі 8669,70 грн. про що прокурору було відомо заздалегідь.

Однак, прокурор, незважаючи на це, підтримав свій позов у повному обсязі, заяву про відмову від позову не подавав, а тільки у судових дебатах просив відмовити у задоволенні його позову, також не навивши жодних аргументів. /а.п.62/

Враховуючи, що обвинувачений відшкодував вищезазначену шкоду лікарняному закладу у повному обсязі, тому у задоволенні позову прокурора слід відмовити.

Керуючись ст.ст.129, 368, 370, 374 КПК України,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 /три/ роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ч.1 ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 1 /одного/ року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання:
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

У задоволенні позову прокурора про стягнення із ОСОБА_5 витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 в умовах стаціонару у розмірі 8669,70 грн. відмовити з зв`язку з повним відшкодуванням цієї суми.

Речовий доказ: диск DVD з серійним номером 70927135 із відеозаписом з місця ДТП /як зазначено у постанові слідчого/, який був приєднаний до матеріалів кримінального провадження залишити в кримінальному провадженні.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м.Суми протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1