Справа180/1406/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 червня 2018 року за № 0000374, за яким
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Марганець Дніпропетровської області, громадянин України, із середньо-технічною освітою, одружений, не працюючий, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України вважається раніше не судимим,
обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
представника органу пробації ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , на підставі рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 липня 2010 року зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до повноліття на користь матері ОСОБА_6 у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, прочинаючи стягнення з 26 квітня 2010 року до досягнення дитиною повноліття. Однак, ОСОБА_3 маючи умисел, направлений на злісне ухилення від сплати аліментів, за період з 02 липня 2012 року по 01 червня 2018 року призначені йому аліменти на підставі рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 липня 2010 року не сплачував, іншої матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надавав, на попередження державного виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про необхідність погашення заборгованості, відповідальність за ухилення від сплати аліментів не реагував, не вживав будь-яких заходів щодо працевлаштування, тим самим злісно ухилявся від сплати призначених йому судом аліментів.
У результаті вищевказаного, через тривале ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків, період злісного ухилення ОСОБА_3 від сплати аліментів складає 5 років 11 місяців 30 днів. У зв`язку з чим за вказаний період утворилася заборгованість на загальну суму 77 222,42 грн., що сукупно складає суму таких виплат більш ніж за 3 місяці відповідних платежів. Згідно до ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» розмір щомісячних виплат розраховувався державним виконавцем, виходячи із середнього розміру заробітної плати по даній місцевості.
Органом досудового розслідування та прокурором дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в інкримінованому йому за ч.1 ст.164 КК України злочині визнав повністю. Суду розповів, що у нього три роки вже нова сім`я дружина та малолітня дитина, яких він утримує. Сам він офіційно працевлаштуватися не може, оскільки по його професії «гірник очисного забою» можливо офіційно працевлаштуватися лише в гірничо-збагачувальний комбінат, а при його здоров`ї це неможливо, тому перебивається випадковими заробітками, і сплачувати ще й аліменти не має можливості. Він до 2012 року працював в ПАТ «МГЗК», і там у нього із заробітної плати утримували аліменти. Після того він працював у м.Кривий Ріг і декілька разів перераховував на картку потерпілої гроші, однак не повідомляв до відділу державної виконавчої служби про сплату коштів. Останні роки аліменти не сплачував, тому що зароблених коштів не вистачало.
Вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому за ч.1 ст.164 КК України злочину, поряд з визнанням ним своєї вини, підтверджується також дослідженими під час судового розгляду доказами, клопотань про визнання яких недопустимими від сторін кримінального провадження не надходило.

Так, судом допитана потерпіла ОСОБА_6 , яка розповіла суду, що їх спільна з обвинуваченим дитина є хворою на ДЦП, і їй самій дуже важко утримувати дитину. А від ОСОБА_3 з 2012 року по теперішній час вона майже не отримувала ніякої допомоги. Лише декілька разів обвинувачений перевів їй на картку гроші, останній раз це було в 2014 році. Вона зверталася до ОСОБА_3 з вимогами сплачувати аліменти на дитину, однак він відповідав, що грошей у нього немає. Зверталася до відділу державної виконавчої служби, і там їй нічим не могли допомогти відповідали, що боржник знаходиться в розшуку, знайти його не можуть.
Свідок ОСОБА_9 повідомив, що працює державним виконавцем в Марганецькому міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управлінні юстиції в Дніпропетровській області, і розповів, що ОСОБА_3 злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання своєї доньки ОСОБА_10 . Так, згідно матеріалів виконавчого провадження ОСОБА_3 працював у ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» по 02 липня 2012 року. На час звільнення його заборгованість по аліментах складала 3400 грн. З того часу жодної інформації про сплату ним аліментів державному виконавцеві не було надано. Станом на 01 вересня 2018 року заборгованість ОСОБА_3 по аліментах становить 81 373 гривні 26 копійок, тобто він продовжує ухилятися від сплати аліментів і до виконавчої служби не з`являється, у зв`язку з чим ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 березня 2016 року його було оголошено в розшук.

Також, в ході судового розгляду судом досліджено наступні документи:

витяг про внесення до ЄРДР інформації про вчинений 12 червня 2018 року злочин за правовою кваліфікацією ч.1 ст.164 КК України (а.с.8);

рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 липня 2010 року по справі № 2-847/10, яким ухвалено стягувати з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_6 на доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення донькою віку 18 років, починаючи стягнення з 26 квітня 2010 року (а.с.36);

розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, згідно якого заборгованість ОСОБА_3 за виконавчим листом № 2-847/2010 станом на 01 червня 2018 року складає 77 222 гривні 42 копійки (а.с.37-39);

повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 27 червня 2018 року, яким ОСОБА_3 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України (а.с.40-41).

Аналізуючи досліджені під час судового розгляду докази, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена та підтверджена сукупністю зібраних по кримінальному провадженню доказів, і його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування та прокурором за ч.1 ст.164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Положеннями ч.2 ст.65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Суд враховує те, що злочин, який вчинив ОСОБА_3 відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він вважається раніше не судимим, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та місце проживання, офіційно не працевлаштований, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставин, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України, а також обставин, що обтяжують покарання, для обвинуваченого судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді ризики вчинення повторних кримінальних правопорушень та небезпеки для суспільства оцінено працівником органу пробації для ОСОБА_3 як середній. Орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

Зважаючи на ступінь тяжкості злочину, його обставини, враховуючи вимоги кримінального закону і передбачені цим законом санкції, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, визнання ним своєї вини, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.1 ст.164 КК України у виді громадських робіт.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався і суд не вбачає підстав для його застосування.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, і призначити йому покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1