Ухвала
про залишення скарги без руху

21 вересня 2018 року
м. Київ

справа № 644/3421/18
провадження № 51- 8816 ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 липня 2018 року,
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 , в якій він зазначає, що зазначене судове рішення підлягає зміні, оскільки не відповідає вимогам матеріального і конституційного права, просить зарахувати на підставі ч.5 ст. 72 Кримінального кодексу України (далі КК) до строку покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі в період часу з 1 січня 2003 року до набрання законної сили вироком Апеляційного суду Черкаської області від 27 червня 2003 року, та період з 15 травня по 27 грудня 2017 року, до набрання законної сили вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 травня 2017 року, з врахуванням дати прибуття ним до місця позбавлення волі 29 січня 2018 року. Просить скаргу розглянути без його участі.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням засудженому ОСОБА_4 строку для усунення недоліків на таких підставах.
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) пунктами 4 і 5 ч. 2 передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При вирішенні питання про наявність цих підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412414 КПК.
Проте, відповідно до вимог ст. 438 КПК засуджений не вказав у скарзі, з яких саме підстав ним подана касаційна скарга на судові рішення.
Викладені у скарзі вимоги до касаційного суду не узгоджуються з положеннями ч. 1 ст.436 КПК, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.
Однак, як убачається зі змісту скарги, засуджений ОСОБА_4 вищевказаних вимог закону не дотримався.
Так, у скарзі засуджений хоча й ставить вимогу про зміну ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 липня 2018 року, але при цьому посилається також на вироки Апеляційного суду Черкаської області від 27 червня 2003 року і Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 травня 2017 року та рішення Апеляційного суду Полтавської області, щодо яких не зазначає жодних обґрунтувань, однак така неконкретна вимога до суду касаційної інстанції не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК.
Засуджений ОСОБА_4 зазначив у скарзі про те, що оскаржуване ним судове рішення не відповідає вимогам матеріального і конституційного права, при цьому не навів переконливих обґрунтувань на підтвердження того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення та які норми матеріального і процесуального права порушено судом при постановленні цього рішення, з урахуванням положень статей 412-414 КПК.
Крім того, засуджений не вказав про те, чи переглядалась в апеляційному порядку оскаржувана ухвала суду першої інстанції, оскільки згідно із положеннями ч.2 ст.424 КПК, в касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку.
Відповідно до ч.5 ст. 427 КПК України, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. Обов`язок долучення копій судових рішень, що оскаржуються, покладено кримінальним процесуальним законом саме на особу, яка подає касаційну скаргу.
До скарги засуджений не додав копію ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 липня 2018 року, яка ним оскаржується.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого ОСОБА_4 .
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.
При повторному зверненні до суду скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 липня 2018 року залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_5 каровець ОСОБА_2 ОСОБА_3