Справа № 314/4491/18
Провадження № 1-в/314/1334/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.10.2018 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за поданням начальника Державної установи «Вільнянська установа виконання покарань (№ 11)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Гулійполе, Запорізька область, громадянина України, освіта середня, не одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

По даній справі засуджений: 19.10.2015 року вироком Гуляйпільського районного суду Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ст. 75, ст. 76 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.

Ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 31.08.2016 року іспитовий строк скасовано та направлено в місця позбавлення волі строком на 3 роки.

Початок строку: 14.09.2016 року, кінець строку: 14.09.2019 року,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від начальника Державної установи «Вільнянська установа виконання покарань (№ 11)» надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженогоОСОБА_3 .

Представник адміністрації установи виконання покарань в судовому засіданні клопотання адміністрації установи підтримав, просив задовольнити.
Засуджений суду пояснив, що у скоєному злочині щиро розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому та просив суд задовольнити подання адміністрації колонії про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на строк який залишився.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання адміністрації колонії.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані йому матеріали, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 з 15.09.2016 року відбуває покарання в Державній установі «Вільнянська установа виконання покарань (№ 11)», станом на 14.09.2018 року відбув 2/3 частини призначеного строку покарання. Вимоги режиму відбування порання не порушував, стягнень не має, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має заохочення, працевлаштований робітником з комплексного прибирання будинків з прилеглими територіями, до праці ставиться сумлінно та з відповідальністю, постійно залучається до робіт з самообслуговування, до виконання робіт з благоустрою установи ставиться відповідально, на профілактичному обліку установи не перебуває, приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Спорт» приймає активну участь у роботі самодіяльної секції «Освіта.

Оцінивши всі докази, враховуючи вимоги Європейської конвенції з прав людини, вимоги КК України, КВК України, Постанови Верховного Суду України від 26 квітня 2001р № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув частину покарання за вироком суду, що відповідно до ст. 81 КК України, дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ч. 1 ст. 537,ст. ст. 539, 395 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в:

Подання начальника Державної установи «Вільнянська установа виконання покарань (№ 11)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 19.10.2015 року з урахуванням ухвали Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 31.08.2016 року, на невідбутий строк, що складає 10 місяців 20 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

25.10.2018