печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 серпня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі заявника - адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва за №757/19604/18-к в рамках кримінального провадження №002196,-
В С Т А Н О В И В :

25.06.2018 адвокат ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «ТРІЄМ», звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва за №757/19604/18-к в рамках кримінального провадження №0002196.
В обґрунтування доводів та вимог клопотання адвокат посилається на те, що арешт було накладено необґрунтовано, без достатніх на те підстав, та з суттєвими порушеннями норм процесуального права. Звертає увагу на той факт, що грошові кошти на розрахунковому рахунку здобуті в результаті здійснення господарської діяльності.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі та просив скасувати арешт.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечував. Суду пояснив, що грошові кошти, арешт на які було накладено, визнані речовими доказами у даному провадженні.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 Кримінального-процесуального кодексу України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.
Так, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
З тексту ухвали від 24.04.2018 року вбачається, що слідчий суддя дійшов висновку, що таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження та відповідає меті збереження речових доказів.
Разом з тим звертаючись до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, заявник не довів, як того вимагає ч.2 ст.174 КПК України, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя враховує ту обставину, що майно, яке може мати ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя критично оцінює посилання заявника на відсутність підстав для накладення арешту у зв`язку із тим, що ТОВ «ТРІЄМ» не має ніякого відношення до вчинення кримінального правопорушення, а тому, не є належним суб`єктом застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки, такий арешт по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження, а це, в свою чергу, не суперечить абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України. Крім того, до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Завдання суду полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна, тобто закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого заходу забезпечення кримінального провадження.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, заявником не надано та слідчим суддею не встановлено.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що арешт на майно на цій стадії досудового розслідування накладено обґрунтовано, оскільки досудове розслідування в кримінальному провадженні наразі триває, грошові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках ТОВ «ТРІЄМ» постановою слідчого від 16.04.2018 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а доводи клопотання не містять належного обґрунтування, яке б надало слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на грошові кошти ТОВ «ТРІЄМ» на теперішній час не відпала, а відтак слідчий суддя відмовляє в задоволенні поданого клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 167, 170, 174, 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва за №757/19604/18-к в рамках кримінального провадження №002196 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено 30.08.2018 року о 09:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1