Справа № 592/7903/18
Провадження № 1-кп/592/530/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001967 від 14.06.2018 р., які надійшли з Сумської місцевої прокуратури 02.07.2018 року з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
13.05.2018 року близько 12- 00 год. ОСОБА_4 , знаходився у винайманому будинку АДРЕСА_2 , раніше дізнавшись від господаря будинку ОСОБА_5 про місце зберігання виробів із золота, маючи вільний доступ до всіх кімнат будинку, зайшов до однієї із кімнат, підійшов до шафи, у якій зберігалася шкатулка з ювелірними виробами, та таємно, шляхом вільного доступу викрав майно ОСОБА_5 , переліком та вартістю гемологічної експертизи № 301 від 25.06.2018 року а саме:

Золотий перстень вагою 16,8 грам, 750 проба, разом з каменями, а саме ізумруд-смарагд вага 10 карат та два діаманта вагою 0,34 каратів вартістю 92629 грн.;

Золотий перстень вагою 6 грам, 750 проба, разом з каменями, а саме рубін вагою 3.8 карата та два діаманта вагою 0,25 карата вартістю 55985 грн.;

Золотий хрестик з опалами в кількості 7 штук, вагою 3 грами, 585 проби вартістю 3600 грн.;

Дві золоті ланки від золотого браслету, 585 проби, вагою 3,8 грам вартістю 2470 грн., на загальну суму 153684 грн., що є значною шкодою.

Після чого, тримаючи викрадене майно при собі ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв крадіжку чужого майна, що належить потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 153684 грн., що є значною шкодою, тобто кримінальне правопорушення, яке передбачено ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засідання обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному визнав повністю, щиро розкаявся, суду пояснив відповідно до вищевикладеного, про те, що він 13.05.2018 року близько 12-10 год. перебуваючи в будинку, який винаймав за адресою АДРЕСА_2 , під час відсутності господаря будинку ОСОБА_5 , зайшов в кімнату, де в шафі зберігалася шкатулка з ювелірними виробам, дістав із шкатулки золоті перстні, золотий хрестик та дві золоті ланки від золотого браслету, та продав їх на ринку, гроші були потрібні для погашення кредитів. В судовому засіданні вибачився перед потерпілим, відшкодував останньому моральну шкоду в розмірі 20000 грн., та буде відшкодовувати суму матеріальної шкоди, яка визначена у висновку експерта. Просив не позбавляти його волі, щоб він мав змогу сплатити заподіяну шкоду.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що він здавав кімнату обвинуваченому ОСОБА_4 у своєму будинку за адресою АДРЕСА_2 , та в цілому його довіряв. Під час його відсутності у будинку ОСОБА_7 викрав золоті вироби, які він зберігав у шкатулці у шафі, в одній з кімнат. Цивільний позов підтримав в повному обсязі та просив суворо покарати обвинуваченого, призначити йому максимальний термін покарання, який передбачений у статті 185 ч.3 КК України на строк шість років.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 встановлена в повному обсязі і його дії потрібно кваліфікувати за ч.3 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями скоїв таємне викрадання чужого майна, що належить ОСОБА_5 на загальну суму 153684 грн., що завдало значної шкоди потерпілому.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
У статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

ОСОБА_4 провину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліках у диспансерах не перебуває, завдана шкода частково відшкодована, вибачився перед потерпілим у судовому засіданні, ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого суд не вбачає.

На підставі викладеного суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.

Згідно досудової доповіді Білопільського районного сектору Філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області відносно обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається, що з урахуванням інформації про його особистість, спосіб життя, відсутність історії правопорушень, а також низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що його виправлення без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. для окремих осіб). У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням орган пробаціїї вважає доцільним покласти на правопорушника наступних обов`язків: періодично з`являтися до органу пробації для реєстрації та повідомляти орган пробації про зміну проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

З урахуванням особи ОСОБА_4 , те що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, його щире каяття, обставин справи, те що шкода частково відшкодована та перебуваючи на волі він буде виплачувати решту заподіяної шкоди, зважаючи, що його виправлення та попередження нових злочинів можливо досягти без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

По кримінальному провадженню потерпілим ОСОБА_5 заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 220000 грн. та моральної шкоди в розмірі 20000 грн., заподіяної кримінальним правопорушенням.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників процесу, суд вважає, що заявлені потерпілим вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 для потерпілого ОСОБА_5 настали негативні наслідки. Відповідно до квитанції від 13.07.2018 року ОСОБА_4 перерахував на рахунок ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 20000 грн., які останній отримав, у судовому засіданні було з`ясовано, що вказана сума відшкодована в рахунок завданої моральної шкоди.
Таким чином, у відповідності до ст.ст. 22, 1166 ЦК України, ст. ст. 128, 129 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 належить стягнути 153684 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, оскільки, як було доведено в судовому засіданні при розгляді даної кримінальної справи, саме в зазначених розмірах потерпілому була спричинена матеріальна шкода згідно висновку гемологічної експертизи.
Речових доказів по кримінальному провадженню немає.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на три роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1)Періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, або роботи.

3) Не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , матеріальну шкоду в розмірі 153684 грн. 00 коп.

Речових доказів по кримінальному провадженню немає.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський райсуд м. Сумі протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1