АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/4123/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора у провадженні прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28 липня 2018 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 , ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28.07.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 , погодженого з прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000112, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2018 року та застосовано запобіжний захід у вигляд домашнього арешту із забороною з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня залишати місце своєї реєстрації та проживання, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , до 24 вересня 2018 року включно щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, працюючого на посаді заступника начальника відділу складського обліку вилученого майна та розпорядження ним управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури Київської митниці ДФС, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України КК України.
Строк дії ухвали визначено до 24.09.2018 року включно.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_9 покладено наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за їх першою вимогою;
- не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- уникати спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор у кримінальному провадженні - прокурор військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28.07.2018 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, прокурор зазначає, що відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя не врахував наявність передбачених п.п. 1, 2 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та службових осіб Управління захисту економіки у Київській області ДЗЕ НП України та прокурорів прокуратури Київської області, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

З матеріалів судового провадження вбачається, що СУ ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000112, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 липня 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.
27.07.2018 року о 20 год. 01 хв. ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
28.07.2018 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.
Згідно повідомлення слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 від 31.08.2018 року, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000112 завершено.
28.07.2018 року слідчий СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, визначивши альтернативний запобіжний захід у виді застави у межах 900 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1585800 грн., з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків у разі внесення застави, яке обґрунтовував тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України та наявністю передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігання яким є неможливим, у разі застосування щодо ОСОБА_9 іншого ніж тримання під вартою запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28.07.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 , погодженого з прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000112, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2018 рокута застосовано щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляд домашнього арешту із забороною з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня залишати місце своєї реєстрації та проживання, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , до 24 вересня 2018 року включно, з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовуючи щодо останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний період доби. Слідчий суддя виходив з того, що прокурором у судовому засіданні не доведено тієї обставини, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання встановленим слідством ризикам та не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
З таким висновком слідчого судді колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Як вбачається з наданих слідчим до клопотання матеріалів, які його обґрунтовують, слідчий суддя встановив наявність зазначених у клопотанні обставин підозри, які підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, якими є наведені у клопотанні слідчого докази з доданими до нього матеріалами.

З урахуванням того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого слідчого дані, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України кримінального правопорушення.

Виходячи з приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обґрунтована підозра», - воно означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_9 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_9 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про їх існування є обґрунтованим з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винним у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також його суспільної небезпечності.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрювана, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто заявлені у клопотанні слідчого ризики є реальними. При цьому, всупереч доводам апеляційної скарги, слідчий суддя обґрунтовано послався в ухвалі на недоведеність органом досудового розслідування існування у даному кримінальному провадженні передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику, а самк можливість вчинити підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_9 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені у клопотанні ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під вартою.
З урахуванням вказаного, а також даних в їх сукупності про особу підозрюваного, міцності його соціальних та сімейних зв`язків, наявності у нього утриманців, віку та стану здоров`я підозрюваного, його репутації та майнового стану, відсутності судимостей, а також зі ступеню тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному залишати місце свого проживання у певний період часу у з 22-00 год. до 06-00 год. наступної доби , а тому, на думку колегії суддів апеляційного суду вказаний запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які були встановлені органом досудового розслідування та доведені в суді.

Крім того, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_9 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя поклав на нього передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки.
Колегія суддів погоджуються з таким рішенням слідчого судді та вважає, що органом досудового розслідування не доведено суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного ОСОБА_9 на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів. Не доведено даних обставин прокурором також під час апеляційного розгляду.
Під час розгляду клопотання слідчий суддя обґрунтовано застосував до ОСОБА_9 саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор щодо неврахування судом наявності передбачених п.п. 1, 2 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків на думку колегії суддів, є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді домашнього арешту на певний період доби, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та належним чином мотивував своє рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи щодо порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону є необґрунтованими, у зв`язку з чим вказана апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувана ухвала слідчого судді залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28 липня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 , погодженого з прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000112, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2018 року та застосовано щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляд домашнього арешту із забороною з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня залишати місце своєї реєстрації та проживання, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , до 24 вересня 2018 року включно з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у провадженні прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3