Справа № 487/4074/15-к
Провадження № 1-кп/487/206/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва, у складі: Головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002136, відносно
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Миколаєві, українця, громадянина України, має середню освіту, вдівець, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працює, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.355 КК України

сторони кримінального провадження:
прокурор Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6
обвинувачений ОСОБА_4
захисник обвинуваченого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.
23.04.2015 року близько 17 годин 00 хвилин, перебуваючи біля гаражу № НОМЕР_1 в АГК «Суднобудівників» по вул. Червоних Майовщиків в м. Миколаєві, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи незаконно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без наявності корисливого мотиву та мети, заволодів майном ОСОБА_8 , а саме мобільним телефоном «Lenovo S930» вартістю 7000 грн. для примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, що виразилось у нанесенні численних ударів руками та ногами по голові, верхнім та нижнім кінцівкам потерпілої, внаслідок чого останній завдані тілесні пошкодження у вигляді синців голови та кінцівок, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.355 КК України та визнає його винуватим у примушуванні до виконання цивільно-правових зобов`язань, із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої.
Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 , який безпосередньо при допиті під час судового розгляду свою вину визнав, в скоєному розкаявся та пояснив, що потерпіла ОСОБА_8 звернулась до нього із проханням позичити гроші. Він зняв гроші в розмірі 7000 грн. зі своє кредитної картки та передав ОСОБА_8 , а вона пообіцяла погасити кредит. Два місці ОСОБА_8 сплачувала кредит, а потім припинила. 23.04.2015 року, біля гаражу № НОМЕР_1 в АГК «Суднобудівників» по вул. Червоних Майовщиків в м. Миколаєві, він забрав у ОСОБА_9 мобільний телефон «Lenovo S930» щоб змусити повернути залишок боргу в сумі 4000 грн. При цьому він ( ОСОБА_4 ) її штовхав і вона падала. Мобільний телефон він видав працівникам поліції.
Показання свідка ОСОБА_10 , який безпосередньо при допиті під час судового розгляду пояснив, що в квітні 2015 року після обіду ОСОБА_4 привезли на автомобілі в гараж в АГК «Суднобудівників» по вул. Червоних Майовщиків в м. Миколаєві, де він залишився працювати. Прийшла дівчина та почала камінням стукати в гараж, кричала, лаялась. Він ( ОСОБА_10 ) зробив їй зауваження, але вона не реагувала. Пізніше відкрилась калитка гаражу, вона зайшла, а через 1-2 хв. її виштовхали. Вона пішла і повернулась с працівниками поліції.

Покази учасників кримінального провадження, щодо обставин події кримінального правопорушення (злочину), підтверджуються та узгоджуються з дослідженими судом, письмовими доказами.
Як слідує з даних Заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.04.2015 року, ОСОБА_9 просить прийняти міри до ОСОБА_4 , який 23.04.2015 р. приблизно о 16 год. 10 хв. із застосуванням фізичного насилля, відкрито заволодів її мобільним телефоном «Lenovo S930», знаходячись за адресою: м. Миколаїв, вул. Червоних Майовщиків, АГК «Суднобудівників».
Відповідно до витягу з кримінального провадження №0002136, відомості викладені у заяві потерпілої ОСОБА_11 , 23.04.2015 року було внесено до ЄРДР.
Згідно із даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілій ОСОБА_11 , вона впізнала раніше відомого їй ОСОБА_4 , який 23.04.2015 року близько 17:00 год. спричинив їй тілесні ушкодження та заволодів її майном.
Згідно із даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_10 , він впізнав раніше відомого йому хлопця на ім`я ОСОБА_12 , який 23.04.2015 року, близько 17:00 год. спричинив тілесні ушкодження наглядно знайомій дівчині та відкрито заволодів її майном, який зображений на фотознімку №2 ОСОБА_4 (довідка до протоколу).
Згідно із даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_13 , впізнав раніше відомого йому хлопця на ОСОБА_4 , який 23.04.2015 року, близько 17:00 год. спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_14 та відкрито заволодів її майном, який зображений на фотознімку №3 ОСОБА_4 (довідка до протоколу).
Як слідує з висновку експерта №1421 від 20.09.2017 року, у ОСОБА_11 мають місце тілесні пошкодження у вигляді синців голови, кінцівок, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів. Дані тілесні ушкодження могли утворитися від ударної дії тупими твердими предметами, не виключено незадовго до звернення у лікарню 23.04.2015 р. Утворення даних тілесних ушкоджень при падінні тіла на площину з положення стоячи виключається. По ступеню тяжкості кожне тілесне ушкодження відноситься до категорії легких тілесних пошкоджень.
Відповідно до заяви ОСОБА_4 від 23.04.2015 р., він добровільно видав мобільний телефон марки «Lenovo S930».
Згідно розписки ОСОБА_11 , вона отримала мобільний телефон «Lenovo S930» на зберігання.
Вказані докази, суд визнає належними, допустимими та достовірними, а їх взаємозв`язок достатнім та взаємоузгодженим, в розумінні критерію «поза розумним сумнівом» на підтвердження встановлених обставин.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Вирішуючи питання, щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд виходить з загальних засад призначення покарання, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченої та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_4 з урахуванням приписів ст.12 КК України, вчинено злочин середньої тяжкості.
Обвинувачений раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у Миколаївському обласному наркологічному диспансері та Миколаївській обласній психіатричній лікарні не перебуває.
Відповідно до положень ст.65 КК України, виходячи з принципів законності, справедливості та вимог, щодо індивідуалізації та достатності покарання для виправлення засудженого та запобігання скоєнню ним нових злочинів, з врахуванням вищезазначених обставин, суд при обрані виду та міри покарання, вважає за необхідне та достатнє призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді покарання у вигляді позбавлення волі.
Разом з тим, приймаючи до уваги вищевикладені обставини, а також враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання, які суттєво знижують ступень тяжкості скоєного злочину, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання та на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ч.1, ч. 2 п. 2 ст. 76 КК України.
Під час розгляду справи обвинуваченим подано клопотання про застосування до нього вимог ст.1 п.в Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він має малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.
Відповідно до ст.1 п. в Закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи визнанні винними у вчинені умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, щодо яких вони не позбавлені батьківських прав.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» виконання цього закону покладається на суди. Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
За положеннями ст.3 ч.2 Закону України «Про застосування амністії в Україні» ,установивши в стадії судового розгляду кримінального провадження наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 є батьком малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження НОМЕР_2 від 21 липня 2011 року.
Мати дитини ОСОБА_15 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть НОМЕР_3 від 13 березня 2012 р.)
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_4 обґрунтоване, та підлягає задоволенню зі звільненням обвинуваченого від відбуття призначеного покарання на підставі ст.1 п.в Закону України «Про амністію у 2016 році».
У кримінальному проваджені потерпілою ОСОБА_8 цивільний позов не заявлено, процесуальні витрати, визначені положенням ст.118 КПК України відсутні.
Питання про речові докази вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст..ст.2,7,368,369,373,374, 532 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст.355 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі ст.1 п.в Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного судом покарання.
Речові докази по справі, а саме: мобільний телефон «Lenovo S930» ІМЕІ НОМЕР_4 , який перебуває на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_8 - залишити у її розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.
Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1