Справа № 362/3075/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/390/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 17.05.2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8 та його законного представника: ОСОБА_9

захисника: ОСОБА_10

перекладача: ОСОБА_11

представника служби у справах дітей Васильківської РДА: ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого на вирок Обухівського районного суду Київської області від 05 січня 2018 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , молдованина, громадянина Молдови, неодруженого, не працюючого, в Україні не зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді семи років позбавлення волі;
за ч. 1 ст.186 КК України у виді двох років позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 296 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 70, 72 КК України призначено обвинуваченому ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань у виді восьми років позбавлення волі.
Зараховано обвинуваченому в термін відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 25 квітня 2017 року по 05 січня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законами № 270-VI від 15.04.2008, №838-VIII від 26.11.2015 року).
Вироком вирішено питання про судові витрати та речові докази.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, 01 жовтня 2015 року, близько 21 години 00 хвилин неповнолітній ОСОБА_8 разом з двома іншими неповнолітніми особами Особа 1, Особа 2, матеріали щодо яких виділені в окреме кримінальне провадження, будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по вул. Тракторній в м. Василькові Київської області, домовились вчинити хуліганські дії, а саме побити будь-кого з громадян, що не мають постійного місця проживання, щоб тим самим самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, показати свою зневагу до суспільства та існуючих правил поведінки.
Реалізуючи злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень будь-кому з громадян, ОСОБА_8 та Особа 1, Особа 2, матеріали стосовно яких виділені в окреме кримінальне провадження, прибули до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає наглядно знайомий ОСОБА_13 , 1986 р.н., який веде асоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями.
Знаходячись на території вищевказаного домоволодіння поряд з приміщенням погребу, ОСОБА_8 та Особа 1, Особа 2, матеріали стосовно яких виділені в окреме кримінальне провадження, побачили раніше незнайомого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який спав на землі на настилі з речей.
Після чого ОСОБА_8 та Особа 1, Особа 2, матеріали стосовно яких виділені в окреме кримінальне провадження, умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, намагаючись продемонструвати своє нехтування існуючими правилами і нормами поведінки та самоствердитися за рахунок приниження інших осіб, вчинили хуліганські дії, що супроводжувалися особливою зухвалістю та виразились в тому, що ОСОБА_8 та Особа 1, Особа 2, матеріали стосовно яких виділені в окреме кримінальне провадження, підійшли до ОСОБА_14 , який лежав на землі, та безпричинно, несподівано для потерпілого, діючи групою осіб, завдали йому численних ударів ногами по голові, тулубу та нижніх кінцівках.
Так, ОСОБА_8 завдав потерпілому численні, сильні удари ногою, не менше 6-7 ударів, по голові, а Особа 1, Особа 2, матеріали стосовно яких виділені в окреме кримінальне провадження, умисно, безпричинно завдали численні ударів ногами по різних частинах тулуба та кінцівках ОСОБА_14 .
В результаті нанесених ударів ОСОБА_14 втратив свідомість, а неповнолітній ОСОБА_8 та неповнолітні Особа 1, Особа 2, матеріали стосовно яких виділені в окреме кримінальне провадження, з місця скоєння кримінального правопорушення зникли.
Указаними насильницькими діями, ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_14 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми та забою головного мозку.
Того ж дня в результаті отриманих тілесних ушкоджень, ОСОБА_14 втратив свідомість та помер за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 335 від 07.11.2015 року причиною смерті ОСОБА_14 ,1979 р.н. є тілесні ушкодження: садна в лівій надбрівній ділянці, лівій та правій виличних ділянках, на спинці носа, синці в обох очних ділянках,на підборідді з переходом в підщелепну ділянку, розрив верхньої губи, крововиливи під слизову оболонку нижньої губи, крововиливи в м`які тканини голови зліва, крововиливи під тверду та м`яку мозкові оболонки головного мозку, крововиливи у шлуночки головного мозку, забій головного мозку, синці на ногах. Смерть ОСОБА_14 настала внаслідок вищеописаного комплексу тілесних ушкоджень голови, який в сукупності являє собою закриту черепно-мозкову травму. Між даною травмою та смертю прямий причинний зв`язок.
Вказана черепно-мозкова травма відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Крім зазначеної черепно-мозкової травми експертизою трупа було виявлено також садно на лівій боковій поверхні живота, неповний перелом під`язикової кістки зліва. Дані тілесні ушкодження спричинені від дії тупих предметів. Садно на животі, синці на ногах відносяться до легких тілесних ушкоджень. Неможливо дати судово-медичну оцінку перелому під`язичної кістки, оскільки в даному випадку має місце невизначеність клінічної картини, в зв`язку з тим,що смерть настала від черепно-мозкової травми. Виходячи з розвитку трупних явищ смерть гр. ОСОБА_14 настала за 8-24 год. до початку дослідження трупа. Судово-токсикологічним дослідженням крові трупа ОСОБА_14 виявлено етиловий спирт в концентрації 2,98%, що у живих осіб може відповідати сильному алкогольному сп`янінню.
Крім того, 01 жовтня 2015 року близько 21 години 00 хвилин неповнолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з Особа 1, Особа 2, матеріали стосовно яких виділені в окреме кримінальне провадження, будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився на подвір`ї домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Після вчинення усіх протиправних дій відносно ОСОБА_14 , які виразились у нанесенні останньому тяжких тілесних ушкоджень, у ОСОБА_8 виник прямий умисел направлений на відкрите заволодіння чужим майном.
В подальшому, ОСОБА_8 реалізовуючи свій злочинний умисел, з корисливого мотиву та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що його дії будуть помічені присутніми Особою 1, Особою 2, матеріали стосовно яких виділені в окреме кримінальне провадження, які не були обізнані про його злочинний умисел, оглянув кишені одягу ОСОБА_14 , який лежав без свідомості, та відкрито викрав з правої кишені брюк потерпілого мобільний телефон марки «Нокіа 6500» вартістю 1087 грн., яким ОСОБА_8 розпорядився на власний розсуд.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду в частині визнання ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України скасувати.
На думку апелянта, вирок суду є незаконним, в зв`язку з однобічністю та неповнотою досудового та судового слідства, що призвело до невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи. Зазначає, що під час розгляду справи фактично не надано належної оцінки всім доказам, що мають суттєве значення для правильного її вирішення, в основу вироку покладено лише припущення та недопустимі докази покази свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які фактично є співучасниками ОСОБА_8 у скоєнні ними злочинних дій 01.10.2015 року.
Вважає, що у справі не було зібрано належних та допустимих доказів, які б вказували на вину ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор просить вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила вирок суду скасувати в призначити новий розгляд у даному кримінальному провадженні, обвинуваченого в підтримку поданої апеляційної скарги, думки прокурорів, які вважають вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 20 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Згідно ст. 29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.
Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.

Статтею 68 КПК України передбачено, що у разі необхідності у кримінальному провадженні перекладу пояснень, показань або документів сторони кримінального провадження або слідчий суддя чи суд залучають перекладача.

За частиною 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право, якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладача.

В справі «К. Проти Франції від 7 грудня 1983 року, ЄСПЛ дійшов наступного висновку: «Заявник ще стверджує, що трибунал не дав йому дозволу на користування послугами перекладача, щоб він міг вести свій захист бретонською мовою».
«Як видно із рішення трибуналу, заявник народився і здобув освіту у Франції і йому не було важко розуміти й спілкуватися французькою мовою, якою вели провадження в суді. Конвенційне право на допомогу перекладача, що міститься в підпункту(е) пункту 3 ст. 6, очевидно, застосоване тільки в тому випадку, коли обвинувачений не розуміє мови, використовуваної в суді, чи не розмовляє нею».

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та аудіо запису судового розгляду, обвинуваченому на момент вчинення злочину виповнилося 15 років, закінчив 9 класів молдовської школи, його рідною мовою є молдовська мова, якою він спілкується з членами своєї сім`ї, українську та російську мову розуміє на побутовому рівні, в Україну приїздив на короткий проміжок часу до свого батька.
Крім того, під час апеляційного розгляду обвинувачений пояснив, що зміст наявних у матеріалах провадження показань, документів та показів йому роз`яснював захисник.

Разом з тим, як на стадії досудового слідства, так і під час судового розгляду кримінального провадження, не зважаючи на те, що ОСОБА_8 не володіє мовою, якою здійснюється кримінальне провадження, в порушення наведених вище норм закону, не забезпечили йому право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною мовою або скористуватись послугами перекладача.

Вказані вище порушення кримінального процесуального закону у зв`язку з незабезпеченням участі перекладача у даному кримінальному провадженні, апеляційний суд вважає такими, що порушили право обвинуваченого на захист та перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Згідно ч.1 ст.409 КПК України підставами для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Оскільки наведені істотні порушення кримінального процесуального закону не можуть бути усунуті під час апеляційного розгляду кримінального провадження, тому вирок підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника підлягає до задоволення.

Під час нового судового розгляду суду необхідно суворо дотримуватись вимог КПК України, врахувати доводи апеляційної скарги, ретельно перевірити зібрані у справі докази та дати їм належну оцінку у рішенні, тобто ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника задовольнити.
Вирок Обухівського районного суду Київської області від 05 січня 2018 року щодо ОСОБА_8 скасувати.
Призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з-під варти негайно в залі суду.

Головуючий:
Судді: