ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року
м. Київ
справа № 202/7233/14-к
провадження № 51- 389 км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
прокурора ОСОБА_7 ,
розглянув у судовому засіданні касаційні скарги прокурора ОСОБА_8 , яка брала участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, та захисника ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2017 року у кримінальному провадженні № 00001094 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Підгородного Дніпропетровської області, жителя м. Дніпра,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК).

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2016 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 71 КК до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Новомосковського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2012 року і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Частково задоволено цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 та стягнуто з ОСОБА_5 на його користь 1900 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 1000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Вирішено питання про судові витрати та речові докази.
Як установлено судом, ОСОБА_5 26 березня 2014 року приблизно о 06:00 розігнувши металеві листи покрівлі, проник до приміщення гаражу, розташованого між будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , звідки повторно таємно викрав перфоратор «BOSH» вартістю 700 грн, а з салону автомобіля марки «KIA SEPHIA» (державний номерний знак НОМЕР_1 ), який стояв у гаражі, шляхом вільного доступу викрав магнітолу «Pioner» вартістю 800 грн та акумулятор марки «Вега» вартістю 400 грн, завдавши потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 1900 грн.
Апеляційний суд Дніпропетровської області ухвалою від 11 травня 2017 року цей вирок залишив без змін.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційних скаргах захисник ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_8 просять скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
На їхню думку, суд апеляційної інстанції не перевірив належним чином наведених в апеляційних скаргах сторін доводів та у своєму рішенні не навів мотивів, з яких ці доводи було відхилено, а тому вважають, що ухвала апеляційного суду за своїм змістом не відповідає вимогам статей 370 та 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Позиція учасників судового провадження
Захисник ОСОБА_6 та засуджений ОСОБА_5 вимоги касаційної скарги сторони захисту підтримали. З касаційною скаргою прокурора не погодилися і просили Суд в її задоволенні відмовити.
Прокурор ОСОБА_7 касаційну скаргу сторони обвинувачення підтримала. У задоволенні касаційної скарги захисника заперечила.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження та наведені у скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на таке.
Обґрунтованість засудження ОСОБА_5 та правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185 КК у касаційних скаргах не оспорюються.
Доводи касаційних скарг про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону судом апеляційної інстанції через невідповідність постановленого рішення вимогам статей 370, 419 КПК під час перевірки справи судом касаційної інстанції свого підтвердження не знайшли.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 418 та ст. 419 КПК судові рішення суду апеляційної інстанції ухвалюються в порядку, передбаченому статтями 368 380 цього Кодексу. При залишенні апеляційної скарги без задоволення в рішенні апеляційного суду мають бути зазначені підстави, на яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Як убачається з ухвали суду апеляційної інстанції, ці вимоги закону при перегляді кримінального провадження щодо ОСОБА_5 апеляційний суд виконав.
Зокрема, у своїй апеляційній скарзі прокурор посилався на те, що вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. На думку прокурора, у своєму вироку місцевий суд не навів обґрунтованих мотивів, на підставі яких він дійшов висновку про необхідність частково задовольнити цивільний позов потерпілого та стягнути на його користь із засудженого ОСОБА_5 1000 грн, а не 2000 грн, як просив потерпілий.
Перевіривши ці доводи прокурора, апеляційний суд дійшов висновку, що вони є безпідставними, а рішення місцевого суду про часткове задоволення цивільного позову потерпілого про стягнення моральної шкоди обґрунтованим. Погоджуючись із правильністю такого рішення, апеляційний суд у своїй ухвалі зазначив, що воно є належно вмотивованим та обґрунтованим, оскільки зі змісту вироку вбачається, що при вирішенні цивільного позову потерпілого районний суд дотримався приписів ст. 23 Цивільного кодексу України щодо засад розумності, виваженості та справедливості, взявши до уваги тривалість моральних страждань потерпілого.
Захисник ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі просила скасувати вирок районного суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, посилаючись на положення п. 1 ч. 2 ст. 412 КПК, оскільки вважала, що в справі є підстави для її закриття.
Ці доводи захисника суд апеляційної інстанції належним чином перевірив та надав на них мотивовані відповіді в ухвалі. Зокрема, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд у своєму рішенні вказав, що висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на зібраних та досліджених у судовому засіданні доказах, у тому числі й тих, на які захисник посилається у своїй апеляційній скарзі, і наявними у кримінальному провадженні письмовими матеріалами не спростовується.
Зважаючи на це, апеляційний суд визнав безпідставними доводи скарги про істотні порушення місцевим судом вимог кримінального процесуального закону, слушно зауваживши, що фактично всі вони зводяться до переоцінки доказів, які були ретельно досліджені в судовому засіданні та яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку.
Переконливих доводів, які би спростовували правильність цих висновків апеляційного суду, прокурор та захисник у своїх касаційних скаргах не навели.
Ухвала апеляційного суду за своїм змістом відповідає вимогам статей 370 та 419 КПК. У ній наведено мотиви, з яких виходив цей суд, та обґрунтування прийнятого ним рішення.
Порушень норм матеріального та процесуального права, які були би підставою для зміни чи скасування судового рішення, при перевірці матеріалів кримінального провадження суд касаційної інстанції не встановив, а тому підстав для задоволення касаційних скарг захисника та прокурора колегія суддів не вбачає.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441 та п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційні скарги прокурора ОСОБА_8 , яка брала участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, та захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2017 року щодо ОСОБА_5 без зміни.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_10