Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4115/16-к
Провадження №: 1-кс/332/581/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2018 р. м. Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погодженого із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 в Запорізькій області ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000110 від 30.08.2016 року за ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
Як зазначено в клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що 07.11.2006 року між ОСОБА_5 та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке діяло за себе та в інтересах учасників спільної діяльності: ІНФОРМАЦІЯ_2 , військової частини (далі - в/ч) 3009 ІНФОРМАЦІЯ_3 , було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .
В подальшому, за клопотанням командування в/ч НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі спільного рішення житлово-побутової комісії та командування в/ч НОМЕР_2 , затвердженого житлово-побутовою комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 , головою ІНФОРМАЦІЯ_4 видано розпорядження № 1092р від 11.04.2007 «Про надання житлової площі військовослужбовцям в/ч 3026 ВВ ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
На підставі даного розпорядження було прийнято рішення щодо надання житлової площі та оформлення ордеру на однокімнатну квартиру на гр-ку ОСОБА_6 (колишній військовослужбовець в/ч НОМЕР_2 , пенсіонер) складом сім`ї 2 особи: ОСОБА_6 - квартиронаймач, ОСОБА_7 - чоловік.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 померла (свідоцтво про смерть видане 17 вересня 2008 року ІНФОРМАЦІЯ_5 ), документи стосовно вказаного службового житла передані донькою командуванню в/ч НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 , яке, в свою чергу, звернулось до ІНФОРМАЦІЯ_7 - з проханням розглянути питання щодо подальшого перерозподілу вказаної квартири серед військовослужбовців в/ч.
Після отримання дозволу, у лютому 2016 року представниками в/ч НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_2 та виявлено проживання там невідомих громадян.
Наразі встановлено, що вказана квартира перебуває у приватній власності у ОСОБА_8 , яка отримала дане службове житлове приміщення по договору дарування № 443 від 27.02.2014 від ОСОБА_9 , який, в свою чергу, отримав його також по договору дарування від ОСОБА_10 (договір дарування від 22.11.2013).
Водночас, ОСОБА_10 визнала за собою право власності на вказану квартиру на підставі заочного рішення ІНФОРМАЦІЯ_8 від 04.10.2013 (справа № 332/4931/13-ц) за набувальною давністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність).
Тобто ОСОБА_10 , щоб скористатися набувальною давністю, на момент звернення до суду з позовною заявою, повинна була проживати у даній квартирі починаючи з 2003 року.
Однак, вказане житлове приміщення почало перебувати у власності ІНФОРМАЦІЯ_9 з 2006 року; отримало статус службового житла у 2007 року та свій статус не втрачало. З квітня 2007 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стали користуватися зазначеною квартирою.
Таким чином, ОСОБА_10 шляхом обману чи зловживаючи довірою заволоділа чужим майном, а саме однокімнатною квартирою, загальною площею 33,88 кв.м., вартістю 283,5 тис. грн., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належить ІНФОРМАЦІЯ_7 .
14 квітня 2017 року на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_11 здійснено тимчасовий доступ до документів з виготовленням їх копій, які знаходяться в цивільній справі №332/4931/13-ц за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_5 про визнання права власності на вищезазначену квартиру.
В ході огляду вказаної цивільної справи №332/4931/13-ц встановлено, що ОСОБА_10 разом з цивільним позовом, який було зареєстровано в канцелярії суду 20.09.2013, надала до суду копію свого паспорту громадянина України, в якому зазначено про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , дата реєстрації 03.07.2013, але в самому цивільному позові зазначила, що ОСОБА_6 мала намір зареєструвати її, за вищевказаною адресою, однак не змогла, оскільки квартира належить ОСОБА_5 .
В ході перевірки зазначеної реєстрації у ІНФОРМАЦІЯ_10 встановлено, то відповідно до реєстру реєстрації місця проживання громадян, ОСОБА_10 було зареєстровано в квартирі АДРЕСА_3 , на підставі заочного рішення ІНФОРМАЦІЯ_8 від 11.06.2013 у цивільній справі №332/2473/13-ц, за позовом ОСОБА_10 до ІНФОРМАЦІЯ_11 про визнання права користування жилим приміщенням - вищезазначеною квартирою.
Разом з цим отримано витяг з єдиного реєстру судових рішень України, відповідно до якого в заочному рішенні ІНФОРМАЦІЯ_8 від 11.06.2013 у цивільній справі №332/2473/13-ц, за позовом ОСОБА_10 до ІНФОРМАЦІЯ_11 про визнання права користування жилим приміщенням, зазначено, що ОСОБА_10 мешкала в квартирі з ОСОБА_6 з 20 травня 2006 року.
Однак, в цивільному позові по цивільній справі №332/4931/13-ц ОСОБА_10 , зазначила, що проживала з ОСОБА_6 з 2003 року та в 2013 році надійшов строк набувальної давності.
Враховуючи викладене, у досудового слідства існують обгрунтовані підстави вважати, що до ІНФОРМАЦІЯ_12 надано завідомо підроблені документи, на підставі яких було прийнято рішення на користь ОСОБА_10 , які зберігаються в матеріалах цивільної справи №332/2473/13-ц та відповідно до якого ОСОБА_10 була зареєстрована 03.07.2013 за адресою АДРЕСА_2 .
Крім того, існує ймовірність що були надані інші завідомо підроблені документи при розгляді в ІНФОРМАЦІЯ_13 цивільної справи №332/2473/13-ц.
Під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у долученні до матеріалів кримінального провадження оригіналів документів цивільної справи №332/2473/13-ц, отримання яких без ухвали слідчого судді неможливе.
У зв`язку із викладеним, під час досудового розслідування у органів досудового розслідування виникла необхідність у тимчасовому доступі до документів що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Згідно ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити виїмку).

Згідно ч.2 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши доводи клопотання, вивчивши надані матеріали, суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на його обґрунтованість. Керуючись ст.ст.131,132,159-166,309 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити. Надати слідчому ІНФОРМАЦІЯ_14 ОСОБА_4 тимчасовий доступ з можливістю вилучення копій матеріалів цивільної справи №332/2473/13-ц, що перебувають у ІНФОРМАЦІЯ_13 за адресою: АДРЕСА_4 .

Ухвала діє протягом місяця з дня її постановлення.

Роз`яснити володільцю інформації, що у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей та документів слідчий суддя має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1