Справа № 724/955/18
Провадження № 1-кп/724/81/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2018 року Хотинський районний суду Чернівецької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
секретаря: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 28.11.1995 року Хотинським РВ УМВС України в Чернівецькій області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , уродженця с. Білівці Хотинського району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, на утримані одна неповнолітня дитина, приватного підприємця, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Крім того, ОСОБА_4 , з метою призначення субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, 09.07.2015 року, перебуваючи в приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації, що знаходиться за адресою: вул. Незалежносте 52, м. Хотин, Чернівецької області, подав до даної установи декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням субсидії в якій було вказано неповну та недостовірну інформацію про його майновий стан, що призвело до надмірної виплати бюджетних коштів у вигляді субсидії.
Крім того, ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме бюджетними коштами, з метою призначення йому субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, 09.07.2015 року перебуваючи в приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації, що знаходиться за адресою: вул. Незалежності, 52, м. Хотин, Чернівецької області, подав до даної установі декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням субсидії в якій було вказано неповну та недостовірну інформацію про його майновий стан, що призвело до надмірної виплати бюджетних коштів у вигляді субсидії за період з липня 2015 по червень 2016 на суму 8878.08 грн.
Обвинувачений в судовому засіданні визнав свою вину в повному обсязі у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України, та пояснив суду, що 09.07.2015 року, він з метою призначення йому субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, перебуваючи в приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Хотинської РДА, вніс неправдиві відомості у декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням субсидій, не вказав наявності транспортного засобу марки «Фольцваген пасат» та подав декларацію в якій було вказано неповну та недостовірну інформацію про його майновий стан.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, суд визнає необхідним допитати обвинуваченого, дослідити матеріали справи, а також характеризуючі дані.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінальної справи, характеризуючі дані про особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 в межах пред`явленого обвинувачення, вірно кваліфіковано органом досудового розслідування:
- за ч. 1 ст. 358 КК України, як підроблення офіційного документа, який надає права та встановлює обов`язки;
- за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа;
- за ч. 1 ст. 190 КК України, як шахрайство за кваліфікуючою ознакою заволодіння чужим майном шляхом обману
Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків.
Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
По місцю проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно, характер врівноважений, чуйна людина, цілеспрямований, з повагою відноситься до односельчан та користується їхньою повагою. Стосунки у суспільстві є задовільні, соціальні зв`язки з рідними та близькими є стабільними, відносини задовільні.
З досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації вбачається, що в результаті проведення оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення встановлено, що обвинувачений не має проблем із житлом, психічними розладами не страждає, на обліку у лікаря нарколога та лікаря - психіатра не перебуває, матеріальне становище задовільне. Також обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, загальний ризик вчинення повторного правопорушення визначено як середній, загальний рівень ризику небезпеки для суспільства ( у т.ч. окремих осіб) - також середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також середній ризик вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку Хотинського РС з питань пробації, виконання покарання без ізоляції від суспільства можливо за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків відповідно до ч.1 та п.2 ч. 2 ст.76 КК України.
Враховуючи вищевказане, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, з урахуванням особи винного, його фізичного стану, обставин справи, суд вважає за можливе, призначити покарання: за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу; за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу; за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу.
Суд вважає, що вказане покарання буде достатніми і необхідними для виправлення особи ОСОБА_4 та недопущення ним в подальшому вчинення кримінальних правопорушень.
Крім того, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від відбування покарання відповідно до Закону України "Про амністію у 2016 році", оскільки він на день набрання чинності цим Законом є батьком неповнолітньої дитини, щодо якої не позбавлений батьківських прав.
Прокурор щодо заявленого обвинуваченим клопотання заперечень не має, вважає, що воно може бути задоволене.
Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акту про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань. Ст. 86 КК України передбачено, що амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Відповідно до вимог п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07.09.2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання особи, які засуджені за умисні злочини, що не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.
Згідно ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році», його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення невеликої тяжкості до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» і на день набрання цим Законом чинності (07.09.2017 року) є батьком однієї неповнолітньої дитини, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_3 , щодо якої не позбавлений батьківських прав, що підтверджується довідкою служби у справах дітей Хотинської РДА № 16-294-01-14 від 25.09.2018 року.
Таким чином, ОСОБА_4 відноситься до осіб, які підпадають під дію п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обставини, передбачені ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_4 , судом не встановлені.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 є особою, на яку поширюється дія Закону України «Про амністію в 2016 році» у зв`язку з тим, що на день набрання чинності цим Законом він є батьком дитини віком до 18 років, стосовно якої не позбавлений батьківських прав, кримінальне правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується не є тяжким або особливо тяжким, а також те, що Закон України «Про амністію в 2016 році» поліпшує становище обвинуваченого, зокрема, передбачає звільнення його від призначеного покарання, суд вважає необхідним клопотання обвинуваченого про його звільнення від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» задовольнити.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити покарання:
за ч. 1 ст. 358 КК України - у вигляді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень;
за ч. 4 ст. 358 КК України - у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;
за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році».
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1