Справа № 536/1390/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці кримінальне провадження № 0000701 від 16 серпня 2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Горлівка Донецької області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2018 року біля 16 год. 30 хв. ОСОБА_5 находячись в с.Білецьківка Кременчуцького району Полтавської області та побачивши в провулку Весняному біля домоволодіння №2 біля воріт мопед «ALPHA Z950F А-1» державний номерний знак НОМЕР_1 вирішив заволодіти ним.

Реалізуючи свої злочинні наміри усвідомлюючи суспільно небезпечні їх наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника та інших сторонніх осіб покотив зазначений мопед «ALPHA Z950F А-1» державний номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску з об`ємом двигуна 49,5 куб см, номер рами НОМЕР_2 належний ОСОБА_4 до місця свого проживання в АДРЕСА_2 , де переховував в сараї.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, не оспорював факти викладені в обвинувальному акті та пояснив про обставини вчиненого так, як це викладено в мотивувальній частині вироку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, визнавши недоцільним дослідження доказів по справі, які ніким не оспорюються.

Виходячи із наданих матеріалів і пояснень обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_4 суд кваліфікує його дії за ч.1 ст.289 КК України, оскільки він незаконно заволодів транспортним засобом.

При призначенні покарання суд враховує характер і тяжкість вчиненого, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який характеризується позитивно, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, ОСОБА_5 розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, має на утриманні двох малолітніх дітей, і суд визнає ці обставини пом`якшуючими його покарання.

Обставин, що обтяжують його покарання не встановлено.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 має бути призначене покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів не пов`язане з позбавленням волі, враховуючи вищезазначені обставини, що пом`якшують його покарання, характеристику його особи, а також те, що мопед повернуто потерпілому і він не має до нього претензій, що суттєво знижує суспільну небезпечність вчиненого, і тому призначає покарання в виді обмеження волі та на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільняє від відбування покарання з іспитовим строки та випробуванням.

Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

У рішенні від 09 червня 2005 року у справі «Бакланов проти Росії» та в рішенні від 24 березня 2005 року «Фрізен проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи, вказав Європейський суд у рішенні від 16 жовтня 2008 року у справі «Ізмайлов проти Росії».

Питання речових доказів суд вирішує в відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням та іспитовим строком терміном 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_5 покласти обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, куди періодично з`являтися для реєстрації.

Речові докази: мопед «ALPHA Z950F А-1» державний номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску з об`ємом двигуна 49,5 куб см, номер рами НОМЕР_2 переданий на зберігання ОСОБА_4 йому залишити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення всіма учасниками судового провадження через Кременчуцький районний суд.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1