Дата документу Справа № 331/8165/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/948/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 331/8165/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 серпня 2018 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артен Приморського краю РФ, громадянина України, з середньою освітою, який не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та мешкає адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3 ч. 5 ст. 194 КПК України на строк 2 місяці до 09.10.2018,

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09.08.2018 та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину середньої тяжкості та існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний за місцем реєстрації не проживає, 03.07.2018 був оголошений у розшук, а, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і наступного покарання у вигляді реального позбавлення волі, після отримання повідомлення про підозру, може умисно ухилятися від явки до органу досудового розслідування, слідчого судді або переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підозрюваного та захисника, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно зі змістом судового рішення, у провадженні слідчого відділу Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження, внесене 26.11.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003387, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

28 листопада 2017 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

У зв`язку з неявкою ОСОБА_7 до органу досудового розслідування, що перешкоджало прийняттю відносно нього процесуальних рішень, 03 липня 2018 року його було оголошено у розшук.

12 липня 2018 року слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та його тяжкість, дані про особу підозрюваного, на існування ризиків, передбачених пунктами 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також на неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, просив застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, його тяжкість, дані про особу підозрюваного, наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що він може вчинити новий злочин, та встановивши, що посилання слідчого на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливість переховування від органу досудового розслідування та суду, є припущенням, а також, що стороною обвинувачення не надано доказів, які свідчать про недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, застосував до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

З таким рішенням слідчого судді погоджується й колегія суддів.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_7 , вислухані думки прокурора, слідчого та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Також слідчим суддею було встановлено наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який вказує слідчий у клопотанні, а саме можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з цим, слідчий суддя дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливість підозрюваного переховування від органів досудового розслідування та суду, а також не було надано достатніх доказів тих обставин, які свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні та доведеному в судовому засіданні, з чим погоджується й колегія суддів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З урахуванням зазначених вимог кримінального процесуального закону, наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та тяжкості цього злочину, ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також даних в їх сукупності про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, хворіє на туберкульоз, тому з 06.04.2018 року знаходився на стаціонарному лікуванні у відділені легеневого туберкульозу №2 КУ «ЗОПКД» Запорізької обласної ради, колегія суддів вважає, що застосований слідчим суддею запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного низки обов`язків, зможе запобігти ризику, передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що зазначений в клопотанні слідчого та встановлений слідчим суддею, а також забезпечити в даному кримінальному провадженні належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 .

Що стосується посилання прокурора в апеляційній скарзі на можливість переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, виходячи з тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також того, що підозрюваний за місцем реєстрації не проживає та 03.07.2018 був оголошений у розшук, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, згідно з практикою Європейського суду, ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, при цьому, ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання, а сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 179, 194 КПК України, застосував до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на підозрюваного низки обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді по доводам апеляційної скарги прокурора.

Крім того, колегією суддів при апеляційному розгляді не встановлено й істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 серпня 2018 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3 ч. 5 ст. 194 КПК України на строк 2 місяці до 09.10.2018, залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: