Ухвала
Іменем України

31 жовтня 2018 р.

м. Київ
Провадження № 51-4575 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 грудня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 27 лютого 2014 року із клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження,
встановив:
У касаційній скарзі та клопотанні засуджений ОСОБА_4 ставить вимогу про перегляд постановлених щодо нього зазначених судових рішень в касаційному порядку, попередньо поновивши строк касаційного оскарження.
Відповідно до вимог ст.116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.
Згідно з ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Засуджений ОСОБА_4 клопотання про поновлення пропущеного строку касаційного оскарження обґрунтовує тим, що ознайомився з матеріалами справи лише в 2015 році, що завадило йому звернутись з касаційною скаргою у визначений законом тримісячний строк.
Проте зазначені причини пропуску процесуального строку колегія суддів не вважає поважними, оскільки оскаржувану ухвалу апеляційного суду було постановлено 27 лютого 2014 року за участі засудженого ОСОБА_4 , проте з касаційною скаргою і клопотанням засуджений звернувся лише в жовтні 2018 року, тобто більше ніж через 4 роки після закінчення строку касаційного оскарження.
Враховуючи викладене, а також те, що засудженим не наведено інших підстав поважності пропуску процесуального строку, колегія суддів не знаходить підстав для поновлення засудженому ОСОБА_4 пропущеного строку касаційного оскарження.
Таким чином, відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційну скаргу, подану після закінчення строку касаційного оскарження, слід повернути особі, яка її подала.
Крім того, засуджений вже звертався до суду касаційної інстанції з клопотаннями про поновлення строку касаційного оскарження зазначених судових рішень, в тому числі і з аналогічних підстав, і ухвалами Верховного Суду від 12 березня та 11 квітня 2018 року йому було відмовлено в задоволенні клопотань, а його касаційні скарги повернуто.
Керуючись ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку касаційного оскарження вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 грудня 2013 року та ухвали Апеляційного суду Сумської області від 27 лютого 2014 року, а його касаційну скаргу повернути.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3