ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 310/8174/18 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/4/18 Доповідач в 2 інст. - ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 вересня 2018 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янське (Дніпродзержинськ) Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 30 травня 2000 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 140 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 18 грудня 2002 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 28 днів;
2) 12 квітня 2001 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 81 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі;
3) 23 червня 2003 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;
4) 30 березня 2004 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Звільнений 3 березня 2007 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 1 день;
5) 6 квітня 2009 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Звільнений 25 травня 2013 року по відбуттю строку покарання;
6) 18 вересня 2014 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у вигляді 7 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 14 серпня 2018 року по відбуттю строку покарання,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 22 години 15 хвилин 21 листопада 2018 року без визначення розміру застави, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він 23 вересня 2018 року приблизно о 13 годині, знаходячись біля магазину «Дебют» по вул. Хіміків, буд. 4 в м. Бердянськ Запорізької області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_9 , і в той же час у ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на відкрите викрадення майна, належного потерпілому ОСОБА_9 . З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_7 окликнув ОСОБА_9 , після чого, діючи умисно, в умовах очевидності, повторно, наблизився до потерпілого, схопив його правою рукою за куртку та продовжуючи утримувати потерпілого, лівою рукою дістав з кишені ОСОБА_9 належний йому мобільний телефон в чохлі-книжці, в якому знаходилася карта пам`яті, тим самим відкрито викрав його. Одразу після цього, ОСОБА_10 разом із викраденим майном залишив місце вчинення злочину, розпорядившись ним свій на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 700 гривень.

Крім того, 23 вересня 2018 року приблизно о 13 год. 30 хв. ОСОБА_7 , знаходячись біля території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , діючи за попередньою змовою із невстановленою в ході досудового розсування особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою відкритого викрадення чужого майна, через незачинену хвіртку зайшли на територію вказаного домоволодіння, належного потерпілій ОСОБА_11 . Далі, ОСОБА_7 , діючи разом із невстановленою в ході досудового розслідування особою, продовжуючи свої злочинні дії з метою доведення свого злочинного умислу до кінця через незачинені двері проник у приміщення господарської споруди, розташованої на території вказаного домоволодіння, звідки діючи в умовах очевидності, відкрито, повторно викрав належне ОСОБА_11 майно на загальну суму 720 гривень. Відразу після цього, ОСОБА_7 , діючи разом із невстановленою в ході досудового розслідування особою, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, застосовуючи насильство яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, з метою подолання її опору, завдав ОСОБА_11 один удар в обличчя рукою, внаслідок чого остання впала на землю. Далі, ОСОБА_7 через незачинені двері проник безпосередньо в приміщення квартири, де діючи в умовах очевидності, відкрито викрав належну потерпілому ОСОБА_12 чоловічу куртку коричневого кольору вартістю 120 гривень. Після цього, ОСОБА_7 разом із невстановленою в ході досудового розслідування особою, завантажили усе викрадене ними майно у автомобіль ВАЗ 2104, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », та залишили місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на свій власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 720 гривень та потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду на суму 120 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, поєднаному із проникненням у житло і сховище, за яке Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

23 вересня 2018 року о 22 год. 15 хв., ОСОБА_7 був затриманий на підставі ч. 1 ст. 208 КПК України та поміщений до ІТТ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області.

Того ж дня, слідчим СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області, було зареєстровано у Єдиному реєстрі досудових розслідувань кримінальне провадження за № 0003170, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України.

24 вересня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри у вчиненні тяжких злочинів, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним вищезазначених кримінальних правопорушень та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у їх вчинені, особу підозрюваного, який неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, для себе ніяких висновків не зробив, та знову вчинив умисні корисливі злочини через місяць після звільнення з місць позбавлення волі, свого власного житла не має, постійного джерела доходу не має, з 2008 року по 2016 рік перебував на обліку у нарколога з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади в результаті вживання опіатів, синдром залежності», врахував наявність ризиків, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та погодився з доводами слідчого про те, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою змінити та застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 дає показання, допомагає слідству, має місце реєстрації та постійне місце проживання, характеризується позитивно, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні.
Одночасно в апеляційній скарзі захисник виклав клопотання про розгляд апеляційної скарги без його та підозрюваного участі в судовому засіданні апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка вважала судове рішення законним та обґрунтованим, була проти задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 131, ст. 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя дотримався вимог ст.ст. 177, 178, 193 КПК України - перевірив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, а також доведеність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, таким чином взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 178 КПК України повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що перебуваючи на волі, ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам та прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Викладені в клопотанні слідчого обставини, що дають підстави для висновку про обґрунтованість підозри, підтверджуються показаннями самого обвинуваченого, потерпілих і свідків, а також дослідженими слідчим суддею письмовими доказами, що містяться в матеріалах провадження.
Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував вимоги ст. 177 КПК України, відповідно до якої метою застосування запобіжного заходу є, зокрема забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, врахував наявність обґрунтованої підозри та вказаних ризиків, що дають достатні підстави вважати слідчому судді, суду, що підозрюваний може здійснити зазначені дії. Розмір застави слідчим суддею не визначався з дотриманням вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, у зв`язку з підозрою у вчиненні злочинів, поєднаних із застосуванням насильства.

За таких обставин доводи апеляційної скарги про можливість обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання є необґрунтованими та спростовуються матеріалами провадження.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177-178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 вересня 2018 року, якою у відношенні ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

Дата документу Справа № 310/8174/18