Справа №295/9937/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.07.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву Державної установи «Житомирська виправна колонія (№4)» про роз`яснення вироку Богунського районного суду м. Житомира від 22.12.2017 року відносно ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 22.12.2017 року, з урахуванням ухвали суду від 29.12.2017 року та ухвали суду від 12.01.2018 року, визнано ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України та призначено покарання:
- за ст. 185 ч. 2 КК України 2 (два) роки позбавлення волі,
- за ст. 185 ч. 3 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів визначиено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків визначено остаточне покарання з урахуванням невідбутої частини покарання за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 09.03.2016 шляхом повного складення покарань у вигляді 3 (трьох) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання рахувати з часу набрання вироком законної сили. Зарахувати в строк відбуття покарання час перебування під вартою з 11.07.2017 року по день набрання вироком законної сили відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України.
13.06.2018 року на адресу суду надійшла заява від ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)», в якій просять роз`яснити як слід зараховувати вказаний період попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України як один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі чи як один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
В судове засідання учасники судового провадження не з`явилися, про дату, час і місце засідання повідомлялися належним чином. Згідно ч. 2 ст. 380 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.
Згідно ч. 1 ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
За змістом наведеної норми закону роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення у більш ясній та зрозумілій формі. У ході роз`яснення суд повинен тлумачити юридичні терміни, а не загальновживані слова.
Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.
Суддя звертає увагу на те, що за заявою про роз`яснення судового рішення суд не може змінювати змісту постановленого ним рішення, сама суть роз`яснення рішення суду полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на питання щодо його правомірності чи законності, він лише повинен пояснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, або є незрозумілими для зацікавлених осіб, що позбавляє їх можливості його реалізації.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається, зокрема, строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.
Відповідно до Закону України № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року, який набув чинності 21 червня 2017 року, ч. 5 ст.72 КК України викладено у такий редакції: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
ОСОБА_3 було затримано 11.07.2017 року та зараховано в строк відбуття покарання час перебування під вартою саме з 11.07.2017 року, тобто після набрання чинності Законом України № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року.
Вирок за своїм змістом повністю відповідає вимогам ст. 374 КПК України, є чітким, зрозумілим і таким, що не припускає іншого тлумачення, а тому підлягає виконанню у відповідності до Розділу VІІІ КПК України.
Таким чином правові підстави для роз`яснення цього судового рішення відсутні.
Керуючись ст. 380 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Державної установи «Житомирська виправна колонія (№4)» про роз`яснення вироку Богунського районного суду м. Житомира від 22.12.2017 року відносно ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1