Справа № 461/4969/18
Провадження № 1-кс/461/8663/18
УХВАЛА

11.10.2018 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

слідчим відділом СУ ГУ Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001831 від 16.06.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Слідчий СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , за погодженням прокурора прокуратури Львівської області, звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження ОСОБА_5 строку дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, мотивуючи клопотання тим, що ризики, які мали місце при обранні підозрюваному запобіжного заходу не зменшились, у разі закінчення строку тримання під вартою ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може переховуватись від слідства та суду, знищити, сховати або спотворити речові докази по справі, незаконними засобами впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної поведінки підозрюваного, при цьому, зважаючи на те, що у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих дій, не виявляється можливим завершити досудове розслідування в межах строку дії попередньої ухвали.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, з підстав, наведених у ньому.

Підозрюваний та його захисник клопотання заперечили та просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 28.06.2018 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, без альтернативи внесення застави, який в подальшому продовжено до 19.10.2018 року.

Згідно приписів ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи.

Приймаючи рішення за клопотанням враховую, також те, що згідно з вимогами пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи, що має місце в даному випадку.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, в сукупності з іншими встановленими в ході розгляду клопотання обставинами, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, чи продовження інкримінованої діяльності підтверджує наведені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки на даний час у кримінальному провадженні не проведено усіх необхідних слідчих дій, а строк досудового розслідування продовжено.

Приймаючи рішення за клопотанням, враховую також практику Європейського суду з прав людини, згідно якої тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Оцінюючи матеріали клопотання, доводи учасників процесу та обставини справи в їх сукупності, беручи до уваги вагомість наявних доказів, того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, зважаючи на особу підозрюваного, який перебуваючи на волі може переховуватись від слідства та суду, вчинити інший злочин, приходжу до висновку, що ризики, враховані при обранні запобіжного заходу не зменшились, а відтак необхідним є продовження дії раніше обраного запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, у зв`язку із чим немає підстав для застосування більш м`яких(альтернативних) запобіжних заходів. Доводи підозрюваного щодо відсутності наведених ризиків спростовуються матеріалами клопотання, зокрема відомостями про неодноразове притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності, а також документами, які вказують на факт зникнення підозрюваного з місця вчинення злочину.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження і суспільному інтересу.

Крім того, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, а також те, що інкримінований ОСОБА_5 злочин, спричинив загибель людини, вважаю за можливе не визначити підозрюваному розмір застави.

Керуючись ст.ст.183, 197, 199 КПК України, -

постановив:
Клопотання задоволити.

Продовжити щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Строк дії ухвали становить 60 днів з моменту її проголошення, тобто до 09.12.2018 року.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області на протязі п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1