ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/1997/18

16 серпня 2018 року

Костопільський районний суд Рівненської області в особі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чита Російської Федерації, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, розлученої, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , кухара взводу матеріального забезпечення, в Збройних Силах України з 16.07.2016 року, призвана ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України

з участю сторін кримінального провадженння:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5 .

Судовим слідством суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді кухаря відділення кухарів взводу матеріального забезпечення, у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст.ст. 1, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128, 129, 130, 199, 216, 256 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 01 травня 2018 року не з`явилася вчасно на службу без поважних причин з лікувального закладу до військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалася на НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ) та до 27 травня 2018 року проводила час на власний розсуд за місцем свого постійного проживання, чим вчинила нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Дані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на військову службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Під час судового провадження між заступником військового прокурора Рівненського гарнізону майором юстиції ОСОБА_4 , обвинуваченою ОСОБА_3 та її захисником ОСОБА_5 , 15 серпня 2018 року укладено угоду про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_3 повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 буде призначене покарання за ч. 4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин у вчиненні якого обвинувачена визнала себе винною віднесений до тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 та ст. 473 КПК України.

Судом також встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди, судом з`ясовувалось питання щодо можливої подачі обвинуваченою скарг.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема, вимогам ст. ст. 75, 76 КК України, інтересам держави та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з вищевикладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_3 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, ст.ст.75,76 КК України, суд

ЗАСУДИВ:

Угоду від 15 серпня 2018 року по кримінальному провадженню №0000440 від 26 липня 2018 року про визнання винуватості укладеної між заступником військового прокурора Рівненського гарнізону майором юстиції ОСОБА_4 , обвинуваченою ОСОБА_3 та її захисником ОСОБА_5 - затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок суду може бути подана апеляцiя до Апеляцiйного суду Рiвненської областi через Костопільський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1