Провадження № 1-кп/761/1883/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007893 від 06 липня 2015 року,-
В С Т А Н О В И В:
24.07.2018 з Апеляційного суду м. Києва в провадження колегії суддів надійшов обвинувальний акт з відповідними додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007893 від 06 липня 2015 року.
Зі змісту ухвали Апеляційного суду м. Києва від 20.06.2018, вбачається, що вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 12.12.2017 було скасовано, а вказане кримінальне провадження призначено до нового розгляду у суді першої інстанції.
Положення ст. 415 КПК України передбачають повноваження суду апеляційної інстанції при скасуванні вироку суду першої інстанції, за визначених умов призначити обвинувальний акт до нового розгляду в суді першої інстанції.
Згідно з ст. 416 КПК України після скасування судом апеляційної інстанції вироку або ухвали про закриття кримінального провадження чи про застосування, відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу IV цього Кодексу в іншому складі суду.
В свою чергу, положеннями п. 24 ч. 1 ст. 2 КПК України встановлено, що кримінальне провадження в суді першої інстанції включає в себе підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення. Вказані положення кореспондуються з положеннями розділу IV КПК України.
За таких обставин, зважаючи на те, що судом апеляційної інстанції при постановленні ухвали не визначена конкретна стадія провадження в суді першої інстанції з якої слід розпочати новий розгляд обвинувального акту, колегія суддів приходить до висновку про необхідність розгляду обвинувального акту в суді першої інстанції з стадії підготовчого судового провадження.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, а також заявив клопотання про продовження стосовно обвинувачених строку дії обраних запобіжних заходів.
Захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вважали за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору в зв`язку з невідповідністю його вимогам КПК України. З приводу продовження дії запобіжних заходів, обраних стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 захисники заперечували, вважаючи обвинувачення не обґрунтованим, а ризики відсутніми, звертали увагу суду на тривалий час дії запобіжних заходів.
Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали думку захисників.
Вислухавши думку учасників підготовчого провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007893 від 06 липня 2015 року, підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.
Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
З обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вбачається, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Так, обвинувальний акт (том 1 а/с 2,4,6,8) містить посилання на висновок експерта №1778 від 01.10.2015 року, яким була встановлена причина смерті ОСОБА_10 . Крім того, реєстр матеріалів досудового розслідування, долучений до обвинувального акту також містить посилання на те, що у кримінальному провадженні проводився ряд експертиз (том 1 а/с 11, 20, 21)
Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт, у разі проведення експертизи під час досудового розслідування, має містити інформацію про розмір витрат на залучення експерта.
Однак, всупереч вказаним нормам закону, в обвинувальному акті у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , складеному 02 жовтня 2015 року слідчим СВ Шевченківськог РУ ГУМВС України у м. Києві ОСОБА_11 та затвердженому в цей же день прокурором прокуратури Шевченківського району м. Києва ОСОБА_12 не зазначений розмір витрат на залучення експерта.
Крім того, слідчим до обвинувального акту долучено розписку про роз`яснення обвинуваченому ОСОБА_6 права на суд присяжних, не засвідчену підписом останнього (том 1 а/с 35-38), а також акт про відмову підозрюваного від підписів (том 1 а/с 34).
Зі змісту вказаних документів вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_6 було оголошено про підозру, вручено пам`ятку, та роз`яснено його права та обов`язки як підозрюваного та надано доступ до матеріалів провадження, а також вручено обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, однак підозрюваний ОСОБА_6 , в присутності понятих, відмовився від підписів будь яких процесуальних документів. Також підозрюваний ОСОБА_6 відмовився отримувати письмове роз`яснення можливості розгляду кримінального провадження судом присяжних та особливостей такого розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 284 КПК України, прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду.
Згідно з п.п. «в» п. 6 Постанови Верховного суду від 06.06.2015 у справі №5-111кс15 «прокурор під час досудового розслідування, але у будь-якому разі до моменту складання обвинувального акта, повинен роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Письмове роз`яснення прокурора повинно бути додано до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування».
Разом з цим, колегія суддів, дослідивши наявні у матеріалах справи непідписаний екземпляр письмового роз`яснення обвинуваченому ОСОБА_6 можливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних та акт відмови підозрюваного ОСОБА_6 від підписів, приходить до висновку, що слідчим до обвинувального акту не долучено достатніх та допустимих доказів виконання прокурором обов`язку, покладеного на нього ст. 284 КПК України, з огляду на те, що з названих вище документів не вбачається що останній до моменту складання обвинувального акта роз`яснив підозрюваному ОСОБА_6 його право на суд присяжних. Більш того, у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зазначили, що до данного судового засідання їм не роз`яснювалось право на суд присяжних.
Відповідно до п.п. «д» п. 6 Постанови Верховного суду від 06.06.2015 у справі №5-111кс15 «невиконання прокурором вимог ст.384 КПК, в силу вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК, є підставою для повернення обвинувального акта прокуророві»
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що долучений до матеріалів обвинувального акта реєстр матеріалів досудового розслідування, окрім відомостей, передбачених у ст. 109 КПК України, містить інформацію про зміст проведених під час досудового розслідування процесуальних дій, а саме інформацію про суть встановлених експертними дослідженнями фактів та зміст показів, які були надані особами під час досудового розслідування, що в свою чергу свідчить про порушення стороною обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду принципу безпосередності дослідження показань, речей та документів, закріпленого у ст. 23 КПК України.
Таким чином виявлені недоліки унеможливлюють призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, у зв`язку з чим вказаний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених недоліків.
Вирішуючи питання доцільності подальшого застосування запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , суд вважає за необхідне продовжити його дію. При цьому судом враховується, що останні обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке, у разі визнання їх вини, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі. Враховуються зокрема й ті обставини, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні злочину, пов`язаного з застосуванням насильства.
Вважаючи, що лише такий запобіжний захід спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_6 , ОСОБА_7 має досить високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. А відтак суд приходить до висновку про неможливість зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
На підставі викладеного та з метою забезпечення участі обвинувачених в розгляді кримінального провадження, суд вважає необхідним продовжити для обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 термін дії заходу забезпечення кримінального провадження (запобіжного заходу) у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.
При цьому, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення пов`язаного з насильством.

Враховуючи викладене,керуючись ст. 291 ст. 314 КПК України,суд,- -
У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007893 від 06 липня 2015 року - повернути прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України.
Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, обраного стосовно обвинувачених задовольнити.
Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» - продовжити на 60 днів, тобто до 29 вересня 2018 року включно.
Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» - продовжити на 60 днів, тобто до 29 вересня 2018 року включно.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва на протязі семи днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3