Єдиний унікальний номер 341/929/18
Номер провадження 1-кс/341/250/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

07 червня 2018 року м. Галич

Слідчий суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законного представника підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Галич в приміщенні Галицького районного суду Івано-Франківської області внесене в кримінальному провадженні №0000101 внесеного до ЄРДР від 09.04.2018 року, клопотання старшого слідчого СВ Галицького відділення поліції Тисменицького ВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Галицького відділу Тисменицької місцевої прокуратури, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, студента 3 курсу Бурштинського торговельно-економічного коледжу Київського національного торговельно-економічного університету, раніше не судимого,

який підозрюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся в суд із зазначеним клопотанням.

Матеріалами клопотання зазначається, що слідчим відділенням Галицького ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000101 від 09.04.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
У вчиненні вказаного злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, студент 3 курсу Бурштинського торговельно-економічного коледжу Київського національного торговельно-економічного університету, раніше не судимий.
Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 08.04.2018р. у вечірній час неповнолітні ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 перебували у квартирі бабці ОСОБА_5 ОСОБА_7 , яка знаходиться у АДРЕСА_2 , де розпивали спиртні напої з нагоди святкування Великодня та проводили свій вільний час.
Під час розпивання спиртних напоїв, близько 21 години, ОСОБА_11 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, висловився образливими словами в адресу ОСОБА_13 . Даний факт викликав невдоволення у ОСОБА_5 , який з метою з`ясування відносин, викликав ОСОБА_11 на сходову площадку, де у присутності своїх знайомих, на грунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення побоїв, умисно наніс йому рукою два удари у голову і на цьому даний конфлікт припинився.
У цей час додому повернулась власниця квартири ОСОБА_7 , яка з метою припинення пиятики неповнолітніх, випровадила усіх присутніх зі свого помешкання. Однак, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пішли до квартири бабці останнього ОСОБА_15 , яка знаходиться у АДРЕСА_3 , де продовжили святкування Великодня, яке супроводжувалось подальшим розпиванням спиртних напоїв.
Під час розпивання спиртного 9 квітня 2018 року близько 1 години ночі неповнолітні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , сп`янівши від випитого спиртного, лягли на розкладений у кімнаті диван. При цьому, ОСОБА_10 ліг ближче до стіни, а ОСОБА_11 біля нього.
В цей час неповнолітній ОСОБА_5 , маючи злість на ОСОБА_11 за висловлені ним декількома годинами раніше образи в адресу його дівчини ОСОБА_13 , на грунті неприязних відносин вирішив спричинити неповнолітньому ОСОБА_11 тілесні ушкодження.
З цією метою він взяв у руки відламану дерев`яну ніжку від стільця, яка знаходилась у цій кімнаті біля телевізора і, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання небезпечних наслідків щодо здоров`я ОСОБА_11 та бажаючи спричинити йому тілесні ушкодження, умисно наніс ОСОБА_11 вказаною вище ніжкою від стільця декілька ударів по ногах і тулубі потерпілого, після чого відкинув убік наявну у руках ніжку від стільця, сів зверху на лежачого на дивані ОСОБА_11 та, продовжуючи свої злочинні дії, умисно наніс йому декілька ударів руками в голову.
Після цього ОСОБА_5 припинив свої злочинні дії, а ОСОБА_11 встав з дивану і ліг на підлогу, мотивуючи поганим самопочуттям. Присутні у кімнаті особи підклали під голову ОСОБА_11 подушку, накрили його покривалом та вийшли з квартири.
Залишившись у кімнаті, ОСОБА_11 від спричинених ОСОБА_5 тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми з набряком та стисненням головного мозку, крововиливами над та під мозкові оболонки і в речовину головного мозку, в період між 05 та 12 годиною 09.04.2018р., помер у квартирі ОСОБА_15
11 квітня 2018 року о 3 годині 30 хвилин ОСОБА_5 затриманий у порядку ст. 208 КПК України.
Цього ж дня, 11.04.2018р., ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Будучи допитаним як підозрюваний, ОСОБА_5 своєї вини у вчиненому злочині не визнав.
Однак, незважаючи на це, вина ОСОБА_5 у вчиненому доведена протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього, показами неповнолітніх свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , вилученими речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження, здобутими під час досудового розслідування.
13 квітня 2018 року слідчим суддею Галицького районного суду Івано-Франківської області щодо неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.
10 червня 2018 року закінчується строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , однак закінчити досудове розслідування кримінального провадження № 0000101 у зазначений строк не представляється можливим, оскільки під час досудового розслідування необхідно провести ще низку слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати висновки судово-імунологічних експертиз по вилучених у ході огляду місця події змивів речовини бурого кольору, судово-імунологічної та медико-криміналістичної експертизи одягу потерпілого ОСОБА_11 , судово-імунологічної експертизи наволочки із слідами речовини бурого кольору, судово-цитологічної експертизи вилученої в ході огляду місця події дерев`яної ніжки від стільця та судову-дактилоскопічної експертизи на наявність співпадінь відбитків пальців рук та долонь осіб, які знаходились у помешканні, де виявлено труп потерпілого ОСОБА_11 , із вилученими у ході огляду місця події слідами рук.
Крім того необхідно отримати висновки судово-психіатричної експертизи, а також виконати вимоги ст. 290 КПК України, прийняти кінцеве рішення у кримінальному провадженні згідно норм КПК України та провести інші процесуальні дії, виконання яких потребує додаткового часу.
4 червня 2018 року продовжено строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження до трьох місяців, тобто до 9 липня 2018 року.
Приймаючи до уваги вищенаведене і те, що підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжких, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які до цього часу не зменшились.
Зокрема встановлено, що до моменту свого затримання підозрюваний проживав в одній квартирі разом з своєю бабцею, яка є його опікуном і, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, не має належного впливу на свого онука, який підтримує дружні відносини з компанією осіб, які у минулому уже притягувались до кримінальної відповідальності.
Крім цього, ОСОБА_5 до моменту свого затримання не мав і на даний час не має самостійних засобів для існування, а тому, перебуваючи на волі у разі обрання іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, може у будь-який момент з метою уникнення від кримінальної відповідальності покинути місце свого постійного проживання та скритись від суду.
Також, перебуваючи на волі, обвинувачений може негативно впливати на потерпілу сторону та свідків у кримінальному провадженні, так як являється місцевим жителем, добре знайомий зі всіма учасниками кримінального провадження та знаходиться з ними у дружніх стосунках, не визнає своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Вказані обставини дають достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення нових злочинів, незважаючи на його сімейний стан та наявність постійного місця проживання, буде переховуватися від суду, з метою умалення своєї участі у вчиненні кримінального правопорушення буде незаконно впливати на потерпілу сторону та свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Крім цього слід врахувати, що на даний час досудове розслідування не закінчено і у ньому тривають слідчі (розшукові) дії, на хід яких може впливати підозрюваний, будучи на волі.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При таких обставинах, відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України визначено, що при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, та який спричини загибель людини.

У даному випадку у результаті злочинних дій ОСОБА_5 настала смерть неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 і тому при застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просить суд не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

А тому, на підставі викладеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків та запобігання вказаним вище ризикам, слідчий за погодженням з прокурором звернувся з даним клопотанням, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194, 197, 199 КПК України.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали та просили про його задоволення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі може негативно впливати на потерпілу сторону та свідків у кримінальному провадженні, так як являється місцевим жителем, добре знайомий зі всіма учасниками кримінального провадження та знаходиться з ними у дружніх стосунках, не визнає своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Підозрюваний проживав в одній квартирі разом з своєю бабцею, яка є його опікуном і яка не має належного впливу на свого онука. Крім цього, ОСОБА_5 до моменту свого затримання не мав і на даний час не має самостійних засобів для існування, а тому, перебуваючи на волі у разі обрання іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, може у будь-який момент з метою уникнення від кримінальної відповідальності покинути місце свого постійного проживання або скритись від суду. Просили клопотання задовольнити, продовживши строк тримання під вартою до трьох місяців, однак не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, та який спричини загибель людини.

ОСОБА_5 в судовому засіданні вини у вчиненні даного кримінального правопорушення не визнав, та просив в клопотанні відмовити, застосувати до нього запобіжий захід у виді домашнього арешту.

Захисник та законний представник неповнолітнього підозрюваного в судовому засіданні просили в клопотанні відмовити, посилаючись на те,що недостатньо доказів про наявність ризиків , які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків. Просять застосувати більш м"який запобіжний захід - домашній арешт.
Згідно зі ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Дослідивши в судовому засіданні подене клопотання з доданими до нього документами в кримінальному провадженні №0000101 щодо підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, слідчий судя вважає, що є достатньо підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , виходячи з наступного:
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 1, п.3 ч.2ст. 183 даного Кодексу передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як передбачено п.4 ч.1 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ухвалою слідчого судді Галицького районного суду 13.04.2018 року обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, до 10.06.2018 року.

На даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час обрання підозрюваному ОСОБА_5 даного запобіжного заходу. Зокрема, встановлено ризики того, що підозрюваний може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу сторону та свідків у кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставами вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може спробувати переховуватися від слідстава, прокуратури та суду чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є те, що він проживав в одній квартирі разом з своєю бабцею, яка є його опікуном і яка не має належного впливу на свого онука. Крім цього, ОСОБА_5 до моменту свого затримання не мав і на даний час не має самостійних засобів для існування, і може у будь-який момент з метою уникнення від кримінальної відповідальності покинути місце свого постійного проживання.

Підставами вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу сторону та свідків, є те, що він являється місцевим жителем, добре знайомий зі всіма учасниками кримінального провадження та знаходиться з ними у дружніх стосунках, не визнає своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Оцінивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що матеріали кримінального провадження свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, і на які вказується у клопотанні слідчого; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що є всі підстави вважати, що застосування підозрюваному ОСОБА_5 більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зважаючи на наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, а тому суд вважає за необхідне клопотання слідчого про продовження строку підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки в результаті злочинних дій підозрюваного ОСОБА_5 настала смерть неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 , злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжких, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, а відтак продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 без визначення розміру застави.

Виходячи із викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 197, 199, 205, 309, 369-372, 395 КПК України слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, студента 3 курсу Бурштинського торговельно-економічного коледжу Київського національного торговельно-економічного університету, який підозрюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України на строк тридцять (30) днів - з 07 червня 2018 року по 06 липня 2018 року включно.

Тримання під вартою неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 , здійснювати в Управлінню виконання покарань № 12 УДПС в Івано-Франківській області.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Галицький відділ Тисменицької місцевої прокуратури .

Строк дії ухвали тридцять днів, тобто до 06 липня 2018 року.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя:ОСОБА_1