Справа № 128/985/18
УХВАЛА

01 серпня 2018 року м.Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої- судді ОСОБА_1 , при секретарі- ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора- ОСОБА_3 , захисника- ОСОБА_4 , представника виправної колонії- ОСОБА_5 , засудженого- ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Вінниці клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування призначеного покарання, -

ВСТАНОВИВ:

16.04.2018 року до Вінницького районного суду Вінницької області звернувся засуджений ОСОБА_6 із клопотанням про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, в його клопотанні просив не відмовити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні даної заяви оскільки вважає , що засуджений ОСОБА_6 не довів перед судом свого виправлення, оскільки за місцем відбування покарання характеризується посередньо; не працевлаштований на виробництві установи за власним бажанням; отримав 10 стягнень; раніше вже звільнявся судом умовно-достроково, але належних висновків не зробив. Просить відмовити у задоволені заяви.
Представник СВК №81 ОСОБА_5 підтримав клопотання засудженого, просив його задовольнити.
Захисник ОСОБА_4 просила суд дане клопотання задовольнити, звільнити ОСОБА_6 умовно-дострокового від відбування покарання, оскільки вважає, що він своєю поведінкою та ставленням до праці довів перед судом , що став на шлях виправлення; за час відбування покарання отримав 9 заохочень; відбув значний термін ув`язнення.

Засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав свою заяву у повному обсязі, просив її задовольнити, суду зазначив, що за час відбування покарання зробив висновки, став на шлях виправлення, виконує роботи з благоустрою установи; батько його помер, матір хворіє; стягнення отримав в Ладижинській колонії, на разі має заохочення.

Вислухавши пояснення засудженого , міркування прокурора, представника установи, захисту, дослідивши матеріали особистої справи засудженого та даної справи , суд, вважає клопотання засудженого ОСОБА_6 необґрунтованим та таким, що підлягає відмові у задоволенні виходячи з такого.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Судом встановлено, що громадянин ОСОБА_6 , є раніше неодноразово судимою особою, а саме:

1) 17.12.1998 року Київським районним судом м. Одеса за ч.3 ст.140,ст.ст. 208, 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 17.11.2000 року умовно -достроково на 1 рік 1 місяць 10 днів;
2)11.09.2003 року Київським районним судом м. Одеса за ст.185, ч.1 ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
3) 06.05.2005 року Київським районним судом м. Одеса за ч.1 ст.309, ст.ст.71,75,76 КК України до 3 років 3 місяці позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;
4) 21.03.2008 року Судовою палатою у кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області за ч4 ст.296, п.7 ч.2 ст.115, ст.15ч.2, п.п.1,7 ч.2 ст.115, ст. ст.70 КК України до довічного позбавлення волі.
Ухвалою колегії судів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 14.04.2009 року строк змінено, вважати засудженим за ст.ст.115 ч.2, 15 ч.2, 115 ч.2 п.1, 7, ст. 269 ч:4, 70,71 КК України до 18 років позбавлення волі, в решті вирок залишено без змін.
Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 08.02.2016 року в строк відбування покарання на підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано період перебування під вартою 3 роки 8 місяців 14 днів.
Рішенням Апеляційної комісії з питань розподілу, направлення та пере направлених для відбування покарань осіб, засуджених до позбавлення волі в Одеській області, протокол № 22 від 15.10.2001 року засудженого переведено з приміщень камерного типу до звичайних жилих приміщень колонії максимального рівня безпеки.
Згідно характеристики уповноваженої особи СВК -81 від 07.0.2018 року, вбачається, що початок строку засудженому ОСОБА_6 , рахується з 31.07.2005 року, кінець строку 17.11.2019 року.Засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з: 31.07.2005 року.Під час відбування покарання в державній установі «Ладижинська ВК (№39)» характеризувався наступним чином, за порушення встановленого порядку відбування покарання 10 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності в тому числі 3 рази поміщався до ДіЗО, заохочувався 8 разів у встановленому законом порядку. В державну установу «Стрижавська ВК (№ 81)» прибув 12.10.2017 року з Державної установи «Ладижиська ВК (№39)» де протоколом адміністративної комісії № 15 від 10.08.2017 року було прийнято рішення, що засуджений ОСОБА_6 , стає на шлях виправлення тому заслуговує на переведення до виправної колони з середнім рівнем безпеки.За час відбування покарання в державній установі «Стрижавська ВК (№ 81)» засуджений ОСОБА_6 зарекомендував себе посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався ,1 раз заохочувався у встановленому порядку. Засуджений ОСОБА_6 не працевлаштований на виробництві установи за власним бажанням. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні взаємовідносини із засудженими різної спрямованості. У відношенні до представників адміністрації установи поводить себе тактовно, ввічливо з метою поблажливого ставлення до себе. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Безвідповідально ставиться до робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує, та робить належні висновки для себе позитивної спрямованості. Зарахований до програм диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямком «Підготовка до звільнення», «Творчість», «Правова освіта», але активної участі не приймає. Соціально-корисні зв`язки на волі підтримує з братом, матір`ю, шляхом листування, телефонних переговорів, посилок та передач по державній установі «Ладижинська ВК (№ 39), 41 телефонна розмова 50 посилок, під час відбування покарання в державній установі «Стрижавська ВК (№81)» отримав 1 посилку. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці. За характером спокійний, потайний. Переведенню до дільниці соціальної реабілітації підлягав за формальними ознаками по відбуттю 1/2 частини строку покарання: - 17.11.2010 року. ( Протокол № 15 від 10.08 2017 року задоволено в застосуванні ст. 101 КВК України, так як засуджений не став на шлях витравлення). Застосуванню сст.82 КК України, заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, за формальними ознаками підлягав по відбуттю 2/3 частини строку покарання - 17.11.2013 року ( Протокол № 4 від 25.02.2016 року відмовлено в застосуванні ст.82 КК. Україна так як засуджений не став на шлях виправлення). Умовно-достроковому звільненню за формальними ознаками підлягав по відттю 3/4 частини строку покарання - 17.05.2015 року ( Протокол № 5 від 25.02.2016 року відмовлено з застосуванні ст.81 КК України так як засуджений не довів свого виправлення). За час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває.
Відповідно до довідки начальника відділення СПС від 03.05.2018 року про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень по особовій справі засудженого ОСОБА_6 у нього наявні 10 дисциплінарних стягнень, а саме: 1) 24.03.2006 року - попередження - зберігав заборонені предмети;2) 05.03.2012 року - сувора догана - порушення розпорядку дня.3) 15.03.2012 року - сувора догана - зберігав заборонені предмети.4) 06.08.2013 року - 15 діб ДІЗО - порушення правил поведінки.5) 17.12.2013 року-догана -порушення розпорядку дня.
6) 50.03.2015 року - догана - порушення розпорядку дня.7) 17.06.2015 року - 15 діб ДІЗО - зберігав заборонені предмети.8) 08.09. 2015 року - сувора догана - нетактовна поведінка.9) 07.02. 2015 року - сувора догана- зберігав заборонені предмети. 10). 14.02.2017 року - 5 діб ДІЗО - зберігав заборонені предмети та 9 заохочень, а саме: 1. 15.01.2011 року - подяка - за сумлінну поведінку та ставлення до праці. 2. 15.04.2011 року - подяка - за сумлінну поведінку та ставлення до праці. 3. 15.07.2011 року - подяка - за сумлінну поведінку та ставлення до праці. 4. 10.07.2014 року подяка - за сумлінну поведінку та ставлення до праці. 5. 21.07.2015 року - подяка - за сумлінну поведінку та ставлення до праці. 6. 30.03.2016 року - достроково зняття раніше накладеного стягнення - за сумлінну поведінку та ставлення до праці. 7. 12.09.2016 року подяка за сумлінну поведінку та ставлення до праці. 8.11.01.2017 року достроково зняття раніше накладеного стягнення - за сумлінну поведінку та ставлення до праці. 9. Постанова б/н від 10.01.2013 року - подяка - за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.
Відмовляючи у задоволені клопотання засудженого, суд виходить з того, що засуджений ОСОБА_6 , є неодноразово судимою особою; раніше звільнявся судом умовно-достроково від відбування призначеного покарання за по вироком суду від 17.12.1998, але висновків не зробив, не виправдав надану довіру суспільства та суду , знову вчинив тяжкі, особливо тяжкі умисні корисливі злочини.

За місцем відбування покарання СВК-81 зарекомендував себе з посередньої сторони; за час відбування покарання отримав 10 дисциплінарних стягнень та 9 заохочень, не працевлаштований в установі за власним бажанням, заробітна плата йому не нараховувалась. В самодіяльних організаціях в установі участь не приймає.

Також, при винесені даного процесуального рішення , суд приймає до уваги, що засудженому ОСОБА_6 , на підставі ухвали Ладижинського районного суду Вінницької області від 08.02.2016 року в строк відбування покарання на підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано період перебування під вартою 3 роки 8 місяців 14 днів, строк призначеного судом покарання за вироком був перерахований, та кінець якого припадає на 17.11.2019 року, що на розсуд суду, є свого роду безумовним покращенням його становища як засудженого.

Виходячи з наведеного суд прийшов до висновку, що засуджений ОСОБА_6 ,на даний час не довів перед судом, що своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці , він став на шлях виправлення.

Керуючись ст.ст.537,539 КПК України, Суд-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування призначення покарання, - відмовити за необґрунтованістю .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області на протязі 7 діб з дня тримання її копії.

Суддя: