Справа № 305/1441/17
Провадження по справі 1-кп/305/127/18

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.05.2018 Рахівський районний суд Закарпатської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
секретаря с/з ОСОБА_2
з участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8
представника потерпілої ОСОБА_9
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, сторожа Верхньоводянської ЗОШ №1, розлученого, маючого на утриманні 5 неповнолітніх дітей, військовозобов`язаного, раніше не судимого, -
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст.125 ч.1, 126 ч.1 КК України,

Обвинувачений ОСОБА_6 , 19 травня 2017 року, близько 08.30 години, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті виниклої сварки, умисно, наніс один удар кулаком по голові своїй колишній дружині ОСОБА_8 , чим завдав їй фізичного болю, не спричинивши при цьому тілесних ушкоджень.
Крім того, ОСОБА_6 , 04 червня 2017 року, близько 22 години, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті виниклої сварки, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, завдав удар кулаком в обличчя зліва, своїй колишній дружині ОСОБА_8 , чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді синця лівої параорбітальної ділянки, які згідно висновку експерта №178 від 07.06.2017 відносяться до легких тілесних ушкоджень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, не визнав та показав суду. Потерпіла ОСОБА_8 є його колишньою дружиною. Хоча вони розлучені вже 4 роки, продовжують проживати в одному будинку, спільно виховують дітей. Не заперечує, що між ними часто виникають конфлікти, оскільки, на його думку, дружина неналежно виконує свої сімейні обов`язки. Проте, запевняє суд, що під час конфліктів, які дійсно мали місце 19.05.2017 та 04.06.2017, він жодних тілесних ушкоджень їй не наносив. У зв`язку з вищенаведеним, просить його з-під обвинувачення виправдати. З тих же міркувань він не визнає цивільний позов , заявлений до нього потерпілою.
Потерпіла ОСОБА_8 показала суду. Вона являється колишньою дружиною обвинуваченого. Не дивлячись на те, що вони розлучені понад 4 роки, продовжували проживати разом, оскільки мають 6 спільних дітей. Усе їх життя, ОСОБА_6 вдавався до насильства у колі сім`ї, що саме й стало причиною розлучення. Проте, вона заради дітей завжди пробачала йому та терпіла. Так, 19.05.2017, під час сварки він вкорте вдарив її, про що вона, не витримавши, заявила до правоохоронців. Після того, 04.06.2017 скандал повторився, він знову її вдарив. Вона знову повідомила про злочин у відділення поліції, забрала дітей та перейшла з ними проживати до своїх батьків. Можливо і цього разу вона би пробачила, але ОСОБА_6 вперто не хоче визнавати свою провину, тому просить покарати його згідно закону. Також підтримує цивільний позов заявлений її представником, на загальну суму 7528,40 грн., який складається із 5000 гривень моральної шкоди та 2528,40 гривень процесуальних витрат, та просить задовольнити.
Свідок ОСОБА_10 , в судовому засіданні ствердила, що вона являється дочкою обвинуваченого та потерпілої. Батько, ОСОБА_6 , часто зловживав спиртним, та будучи п`яним, влаштовував скандали при яких бив маму, ОСОБА_8 . Такі випадки були непоодинокі. Мати неодноразово пробачала батькові, оскільки у них багатодітна сім`я і вона не хотіла розголосу. Обидва рази, тобто, 19.05.2017 та 04.06.2017, вона особисто бачила як, під час сімейної сварки, батько вдарив маму. Після цього, мама вирішила звернутися в правоохоронні органи, щоб вгамувати батька. На даний час батьки разом не проживають.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, така, на думку суду, доведена у ході судового розгляду.
Так, потерпіла ОСОБА_8 , свідок ОСОБА_10 та й сам обвинувачений ОСОБА_6 , своїми показами в суді, довели, що між обвинуваченим та потерпілою періодично виникають побутові сварки, в тому числі, конфлікти між ними мали місце 19.05.2017 та 04.06.2017.
Вина ОСОБА_6 доводиться перевіреними у ході судового розгляду письмовими доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження, зокрема:
- довідкою №53/17 від 19.05.2017 амбулаторії с.Верхнє Водяне Рахівського Центру первинної медико-санітраної допомоги, згідно якої, ОСОБА_8 , 1976 р.н., мешканка АДРЕСА_1 , 19.05.2017 зверталася в амбулаторію за медичною допомогою . Діагноз: ЗЧМТ. Струс головного мозку, легка форма (а.п.66);
- рапортом чергового Рахівського відділення поліції Тячівського відділу ГУНП в Закарпатській області про надходження зі служби 102 повідомлення про те, що 19.05.2017, о 08.28 год., за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , під час сварки, наніс незначні тілесні ушкодження своїй дружині ОСОБА_8 (а.п.67);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.05.2017, згідно якого ОСОБА_8 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність згідно ст.383 КК України, за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, заявила, що 19.05.2017, близько 8.30 години, в АДРЕСА_1 , отримала тілесні ушкодження від колишнього чоловіка ОСОБА_6 (а.п.68-69);
- рапортом чергового Рахівського відділення поліції Тячівського відділу ГУНП в Закарпатській області про надходження зі служби 102 повідомлення про те, що 04.06.2017, о 20.15 год., за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , під час сварки, наніс незначні тілесні ушкодження своїй дружині ОСОБА_8 (а.п.70);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.06.2017, згідно якого ОСОБА_8 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність згідно ст.383 КК України, за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, заявила, що 04.06.2017, о 22.00 годині, в АДРЕСА_1 , отримала тілесні ушкодження від колишнього чоловіка ОСОБА_6 , який погрожував їй фізичною розправою (а.п.71-72);
- висновком експерта №178 від 07.06.2017, згідно якого, у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синця лівої параорбітальної ділянки. Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення, якими могли бути руки стиснуті в кулак сторонньої особи та вкладаються в строк події, що мала місце 04.06.2017 року. Вище вказані тілесні пошкодження потягли за собою розлад здоров`я до 6 днів, згідно п.2.3.5 наказу №6 МОЗ України від 17.01.95 р., кваліфіковані експертом як легкі тілесні ушкодження, що не привели до короткочасного розладу здоров`я (а.п.73).
Твердження обвинуваченого про те, що він не наносив потерпілій тілесних ушкоджень, спростовано у ході судового слідства. Матеріалами справи та показами учасників достовірно встановлено, що потерпіла ОСОБА_8 тілесні ушкодження отримала під час події, що мала місце 04.06.2017. Сам обвинувачений не заперечив того факту, що 19 травня 2017 року та 04 червня 2017 року між ним та дружиною відбувалися сімейні (побутові) сварки, однак, він заперечив, що завдав дружині удару в обличчя.
Проте, суд не бере до уваги пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , як неправдиві, та такі, що ним надані з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене діяння. Так, постійними свідками сімейних сварок між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 являлися їх діти, оскільки такі відбувалися по місцю проживання останніх, у будинку по АДРЕСА_1 , без так званого споглядання сторонніх осіб.
Допитана в судовому засіданні, в якості свідка, дочка обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_10 зазначила, що батько, часто зловживає спиртним, та будучи п`яним, влаштовує скандали при яких б`є маму. Такі випадки непоодинокі. Запевнила суд, що 19.05.2017 та 04.06.2017 була очевидцем їх конфліктів та особисто бачила як батько вдарив маму. При цьому зазначила, що батьків вона любить однаково, їй немає сенсу обманювати суд. Також підкреслила, що мати неодноразово пробачала батькові таку поведінку в колі сім`ї, лише цього разу вирішила провчити його через нестерпне відношення до себе.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.126 КК України, як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень та за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Потерпіла ОСОБА_8 , у ході судового слідства, заявила цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 на загальну суму 7528 гривень 40 копійок, яка, згідно поданої заяви включає в себе 2528 грн. 40 коп. процесуальних витрат та 5000 гривень моральної шкоди ( а.п.33-35).
Процесуальні витрати, в свою чергу, складаються з 2000 гривень витрат на правову допомогу та 528,40 грн. витрат пов`язаних з прибуттям до місця досудового розслідування та судового провадження (транспортні видатки), виходячи із витрат на її поїздки із села Верхнє Водяне до міста Рахів і назад в кількості 10 разів (10 поїздок х 26.42 грн. х 2).
Вирішуючи питання про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_8 моральної шкоди, яку вона визначила в сумі 5000 гривень, суд виходить з наступних міркувань. За загальним правилом, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
При визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості судового рішення (ч.3 ст.23 ЦК України). Суд також застосовує п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" бере до уваги характер правопорушення, глибину душевних страждань потерпілої, обставини справи, ступінь вини обвинуваченого.
У ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_8 , довела факт заподіяння їй моральних страждань, яких вона зазнала внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, перенесеного стресу. Як наслідок, у її життєвому ритмі з`явилися вимушені зміни, отже, на думку суду, вона, має право на відшкодування моральної шкоди.
Враховуючи, що граничний мінімальний розмір на відшкодування моральної шкоди визначений чинним законодавством встановлений на рівні 1700 гривень, з урахуванням вище зазначених принципів, визначення межі відшкодування, матеріального стану самого обвинуваченого, який окрім основного місця роботи має ще й тимчасові заробітки, що встановлено з його слів, суд вважає, що розумною та справедливою є до відшкодування грошова сума визначена потерпілою, в розмірі 5000 гривень (три мінімальні розміри визначені чиним законодавством), оскільки, на думку суду, така є достатньою для відшкодування понесених потерпілою моральних страждань, які вони зазнала внаслідок протиправних дій обвинуваченого.
Потерпіла, належними та допустимими доказами, довела в суді факт понесення нею процесуальних витрат в заявлених сумах, додавши прайс-лист перевізника на підтвердження вартості проїзду, довідку-звіт адвоката та квитанцію про понесені витрати на правову допомогу (а.п.37, 38, 39). Отже, такі підлягають до стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої в заявленій сумі.
Процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази відсутні.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_6 не обирався.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд враховує те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, має на утриманні неповнолітніх дітей.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.
На підставі викладеного, приймаючи до уваги конкретні обставини справи та ступінь суспільної небезпеки скоєного діяння, керуючись принципами гуманності та справедливості судового рішення, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді громадських робіт, в межах, визначених санкцією частини 1 статті 125 та частини 1 статті 126 КК України, оскільки, на думку суду, саме такий вид покарання за даних обставин буде достатнім для виправлення й перевиховання обвинуваченого та забезпечить запобігання вчинення ним нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 визнати винним та призначити покарання:
- за ч.1 ст. 126 КК України у виді 100 (сто) годин громадських робіт;
- за ч.1 ст.125 КК України у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.
На підставі ст.70 КК України, шляхом повного складання призначених покарань, призначити остаточне покарання ОСОБА_6 у виді громадських робіт тривалістю 220 (двісті двадцять) годин.
Стягнути з засудженого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_8 7528 гривень 40 копійок цивільного позову.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Рахівський районний суд Закарпатської області.

Головуюча: ОСОБА_1