УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 р. слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Запоріжжі заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна, подане в порядку КПК України 1960 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про скасування арешту майна, мотивуючи свої вимоги тим, що в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя знаходилась кримінальна справа № 1-108/2010 за обвинуваченням ОСОБА_4 та інших за ч. 2 ст. 307 КК України. Під час досудового розслідування даного кримінального провадження постановою слідчого СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_5 від 23.05.2009 було накладено арешт на 7/50 частин будинку АДРЕСА_1 , який належав на права власності ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, заявниця зазначає, що являється спадкоємицею ОСОБА_4 , однак не має можливості прийняти спадщину оскільки накладений арешт під час постановлення вироку не знятий. Просить скасувати арешт на майно.

Заявник в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву в якій просила розглянути клопотання про скасування арешту майна за її відсутності, клопотання підтримала.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились.

За вказаних обставин, слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду клопотання, визнано можливим його розгляд у відсутність особи, якою подано скаргу, слідчого та прокурора. При цьому слідчим суддею враховано положення ст.ст. 26, 306 КПК України.

Розглядаючи заяву ОСОБА_3 суд на підставі розділу 11 КПК керується положеннями КПК України (в редакції 1960 року), оскільки провадження у справі здійснено саме за цим процесуальним законом, а питання щодо зняття арешту з майна вирішується на виконання судового рішення ухваленого за КПК 1960 року.

Статтею 409 КПК України (в редакції 1960 року), передбачено, що питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, вирішуються судом, що постановив вирок.

Згідно п. 9 розділу XI "Перехідних положень" КПК України, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, а тому заява про скасування арешту з майна підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності КПК, тобто в порядку КПК України(редакції 1960 року).

Однак заявницею не надано доказів того, що арешт взагалі накладено, не надано вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.05.2011 року, яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того слідчий суддя зазначає, що заявниця вибрала не вірний спосіб захисту, дане питання слід розглядати в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з вищевикладеного, у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 409, 411 КПК України (в редакції 1960 року),

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування арешту майна, подане в порядку КПК України 1960 року відмовити.

Ухвала оскарження не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1