24.05.2018 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

справа №533/550/18
провадження №1-кп/533/60/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 селище Козельщина

Козельщинським районний суд складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина кримінальне провадження №0000138, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування 02.05.2018 року, з угодою про примирення між підозрюваним та потерпілим по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Кірово, Полтавського району, Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, освіта базова загальна середня, групи інвалідності не має, учасником бойових дій не являється, статусу учасника АТО не має, статусу ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС не має, має одну малолітню доньку, , актовий запис про народження №04 від 12.03.1988 року, офіційно не працюючого, раніше судимого Решетилівським районним судом 13.01.2012 року за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, за ст. 71 КК України приєднано 1 рік позбавлення волі за вироком Решетилівського райсуду від 23.12.2008 року за ст.ст. 162 ч.1, 187 ч.1, ч.4 ст.40 КК України та остаточно визначено до відбування 2 роки позбавлення волі. Звільнений по відбуттю строку покарання 11.11.2013року,

у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З обвинувального акту вбачається, що 24.04.2018 року близько 18 годин 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в житловому будинку на території домоволодіння свого знайомого ОСОБА_5 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , в одній із кімнат житлового будинку, помітив металеву ванну білого кольору, а на подвір`ї металеву сітку довжиною 10 метрів, після чого у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння чужим майном, а саме: металевою ванною білого кольору та металевою сіткою довжиною 10 метрів.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , впевнившись у відсутності небезпеки викриття зі сторони власника, повторно, умисно, таємно, шляхом вільного доступу викрав металеву ванну білого кольору, яка згідно звіту ФОП « ОСОБА_6 » становить 675 гривень та металеву сітку довжиною 10 метрів, яка згідно звіту ФОП « ОСОБА_6 » становить 214 гривень. Після чого в подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд.

Зазначеними умисними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 889 гривень.

Своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину визнав повністю і показав, що побачивши у будинку та на подвір`ї господарства потерпілого, до якого мав вільний доступ, металеві речі та вирішив їх викрасти. Він погоджується з оцінкою викраденого в сумі 889грн та працівникам поліції добровільно видав викрадене і вибачився перед потерпілим. Шкодує про свій вчинок.

Крім повного визнання вини підозрюваним його винуватість підтверджується вилученими речовими доказами ванною металевою та металевою сіткою «рабиця».

11 травня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди ОСОБА_5 з ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.2 ст.185 КК України, розміру майнової шкоди, спричиненої потерпілому, покарання у вигляді позбавлення волі на 1 рік та на підставі ст.75 КК України звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробування, яке повинний понести ОСОБА_4 . Викрадене майно підлягає поверненню власнику.

Відповідно п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), що є злочином середньої тяжкості, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України та закону.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч.5 ст. 474 КПК України на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується, мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно, допитувати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь, характер кожного обвинувачення, вид покарання і інші заходи, які будуть застосовані до нього судом у разі затвердження угоди.

Також судом встановлено, що обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України про обмеження права оскарження вироку суду.

Сторони запевнили суд, що укладання угоди є добровільним, і не пов`язане із застосуванням насильства, примусу, погроз або обіцянок.

Виходячи із встановленого, суд дійшов висновку, що угода укладена 11.05.2018 року між обвинуваченим і потерпілим відповідає вимогам КПК України і може бути затверджена.

Під час укладення угоди про примирення потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 узгодили міру покарання останньому за вчинені ним кримінальні правопорушення, передбачене ст.185 ч.2 КК України у виді 1 року позбавлення волі строком на 1 рік та звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

Суд вважає, що узгоджена міра покарання може бути призначена обвинуваченому та для його виправлення необхіднио встановити річний іспитовий строк.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Запобіжний захід обвинуваченому до набуття вироком законної сили не обирати.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст.314 ч.1 п.1, 373 ч.2, ст.374 та ст.475,476 КПК України,-

УХ В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 11 травня 2018 року між ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

В порядку ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Запобіжний захід засудженому до набуття вироком законної сили не обирати.

Речові докази ванну білого кольору та металеву сітку 10 метрів повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Козельщинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Роз`яснити, обвинуваченому, що він має право подати клопотання про помилування, всі учасники судового провадження мають право на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання та подання на них письмових зауважень.

Головуючий ОСОБА_1