Провадження № 1-кп/761/1420/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2018 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва кримінальне провадження № 0007396 від 20.06.2017 по обвинуваченню

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадяина України, проживає: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.2 ст.185 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні уважає, що обвинувальний акт може бути призначений до судового розгляду.

Обвинувачений та захисник, потерпілий та його представник не заперечували проти призначення обвинувального акта до судового розгляду. Представник потерпілого при цьому заявив клопотання про виділення частки обвинуваченого у нерухомому майні, яке належить йому та іншим особам на праві спільної сумісної власності, оскільки через невизначеність часток власників державний реєстратор відмовив у внесенні даних на підставі ухвали суду про арешт майна підозрюваного з метою забезпечення цивільного позову в Єдиний реєстр заборон.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження з приводу порушених питань у підготовчому судовому засіданні, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно пункту 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактично моделлю вчиненого злочину.

Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.
Судовий розгляд, як передбачено вимогами ч. 1 ст. 337 КПК України, проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Так, дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками в тому числі ч.1 ст. 191 КК України. При цьому фактично визначення правової кваліфікації дій обвинуваченого, чітке формулювання обвинувачення в обвинувальному акті в цій частині відсутні. Натомість в обвинувальному акті зазначено про вчинення особою привласнення чужого майна, із зазначенням одночасно про те, що майно було ввірене йому чи перебувало в його віданні, грошових коштів, які були ввірені йому чи перебували в його віданні, при тому, що диспозицією ч.1 ст.191 КК України передбачено кримінальну відповідальність за вчинення дій альтернативних: щодо майна, яке було ввірене особі чи перебувало у її віданні. Натомість чітка правова кваліфікація щодо ознак майна, стосовно якого було вчинено дії, які утворюють склад злочину, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України, а також формулювання обвинувачення та правова кваліфікація щодо такого майна відсутні.

Такі обставини свідчать невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, в своїй сукупності не дають повне та чітке уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, що у свою чергу не дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Таким чином, фактично відсутність в обвинувальному акті у розумінні ст. 291 КПК України викладення формулювання обвинувачення стосовно кожного з наведених складових, правової кваліфікації є істотним недоліком обвинувального акту, істотно впливає на визначеність обвинувачення, є порушенням права учасників кримінального провадження на захист та права на справедливий суд, обов*язок забезпечення яких покладається на суд, та однією з гарантій яких є відповідно до п. «а» частини 3 статті 6 Конвенції негайна і детальна поінформованість зрозумілою мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти особи.

Такі недоліки обвинувального акту позбавляють суд можливості в підготовчому судовому засіданні визначитися визначити межі обвинувачення та судового розгляду стосовного обвинуваченого та прийняти об`єктивне рішення по справі з огляду на ч.1 ст. 337 КПК України, відповідно до якої судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Вказані обставини є такими, що підлягають доказуванню прокурором, які належить викласти в обвинувальному акті, однак вимоги ст.ст.91, 291 КПК України не виконані належним чином в обвинувальному акті.

Статтею 338 КПК України передбачене право прокурора змінити обвинувачення в суді, проте зазначені фактичні дані не є новими, відомі на період досудового розслідування, стосовно них не може бути змінене обвинувачення в суді, оскільки статтею 338 КПК України не передбачене усунення недоліків обвинувального акту в суді.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні встановлено, що на стадії досудового розслідування потерпілим ОСОБА_6 в межах кримінального провадження заявлено цивільний позов, який не долучений до обвинувального акта, всупереч вимогам ч.4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта не додано розписку підозрюваного про отримання копії цивільного позову і вказаний недолік суд позбавлений можливості усунути в підготовчому судовому засіданні, оскільки копія цивільного позову відсутня.

Вирішуючи клопотання представника потерпілого щодо визначення розміру частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить обвинуваченому ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності, суд враховує, що вирішення такого питання виходить за межі повноважень суду в ході кримінального провадження, у зв*язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.314 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0007396 від 20.06.2017 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.2 ст.185 КК України, повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою,- в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя