Дата документу 10.09.2018
Справа № 334/6186/17
Провадження № 1-кп/334/235/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000737 від 15 лютого 2017 року за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14 квітня 2015 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч.2 ст.263 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 14 квітня 2015 року був засуджений вироком Ленінського районного суду міста Запоріжжя за ч.2 ст.263 КК України до покарання у вигляді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 гривень. В судовому засіданні при оголошенні вироку обвинувачений був присутній, про призначення вказаного покарання та необхідність його виконання знав достовірно, про що свідчить особистий підпис обвинуваченого у розписці, де йому було роз`яснено вимоги законодавства щодо кримінальної відповідальності за ухилення від сплати штрафу за вироком суду.

Відповідно ч.1 ст.26 Кримінально-виконавчого кодексу України, обвинувачений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це суд шляхом представлення документа про сплату штрафу.

Але обвинувачений достовірно знаючи про обов`язок у місячний строк сплатити штраф, нехтуючи рішенням суду, маючи доходи з неофіційного місця роботи та можливість сплатити штраф, ухилився від сплати.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.389 КК України визнав повністю і суду пояснив, що дійсно при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване йому діяння. Крім цього додатково пояснив, що штраф, який йому було присуджено за вироком суду він не сплатив з огляду на те, що на той час він не працював і в нього не було можливості це зробити. На момент розгляду справи він штраф сплатив у повному обсязі. У скоєному щиро кається, просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї провини і свідчень, винність ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину підтверджується і іншими фактичними доказами справи, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності зі ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміє підсудний та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у

такому випадку вони будуть позбавлені право оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Сукупність доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави кваліфікувати дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.389 КК України - як ухилення від сплати штрафу особою, засудженою до цього виду покарання.

Вивчаючи особу винного, судом встановлено наступне: ОСОБА_4 раніше судимий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується виключно позитивно.

При визначенні виду та розміру покарання суд бере до уваги, що ОСОБА_4 провину визнав повністю, крім цього відповідно до квитанції ПриватБанку від 24 травня 2018 року сплатив штраф у розмірі 850 гривень, розкаявся у скоєному як обставини які пом`якшують покарання, обтяжуючих обставин в ході судового слідства не встановлено.

З урахуванням предмета посягання, характеру діяння, способу, місця та часу скоєння злочину, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують поведінку винного до скоєння злочину, обставин, безпосередньо пов`язаних із вчиненням злочину, що характеризують поведінку винного після вчинення злочину, а також індивідуальних особливостей особистості: стать, вік, стан здоров`я, сімейний стан, спосіб життя, - суд приходить до висновку про можливість призначення покарання не в максимальних межах санкції ч.1 ст.389 КК України, що буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України.

ОСОБА_4 призначити покарання за ч.1 ст.389 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

ОСОБА_4 на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання у вигляді обмеження волі, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст.76 КК України на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1