Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/583/18
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
Ружинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , на утриманні двоє малолітніх дітей, розлученого , українця, громадянина України, не працючого, освіта середня спеціальна, раніше не судимого,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,
Досудовим розслідуванням встановлено, в третій декаді серпня 2017 року (точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи в лісополосі, що неподалік с. Прибережне Ружинського району Житомирської області, знайшов та незаконно привласнив корпус ручної оборонної осколкової гранати типу Ф-1 з уніфікованим підривачем ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ-2 виготовлені промисловим способом, які в поєднанні являють собою боєприпас - оборонну ручну осколкову гранату Ф-1, тим самим незаконно, всупереч передбаченому законом порядку, придбав боєприпаси без передбаченого законом дозволу.
ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел направлений на привласнення даного боєприпасу, знайдений корпус ручної оборонної осколкової гранати типу Ф-1 та уніфікованим підривачем ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ - 2, які виготовлені промисловим способом, незаконно переніс до підсобного приміщення, що на території свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав, без передбаченого законом дозволу до 11 год. 23 хв. 15.02.2018 року.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в незаконному придбанні, носінні та зберіганні боєприпасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.І ст.263 КК України.
Під час досудового розслідування 24.05.2018р. між прокурором Бердичівської місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Між сторонами була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_4 покарання: за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні вказаного злочину визнав повністю та пояснив, що на стадії досудового провадження між ним за участю його захисника та прокурором укладена угода про визнання винуватості.
В даній угоді сторонам роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, та наслідки її невиконання.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Прокурор і захисник у судовому засіданні не заперечували проти затвердження судом угоди про визнання винуватості.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого ОСОБА_4 тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого, що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння ним змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України.
Дії обвинуваченого кваліфіковано вірно, оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: придбанні, носінні та зберіганні боєприпасів без передбаченого законом дозволу.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином.
Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку з чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави слід стягнути витрати на залучення експерта у розмірі 1573.00 гривень.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 залишити попередній особисте зобов`язання.
Керуючись ст.ст. 370-374, 473-475 КПК України суд -
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у скоєнні злочину передбаченого ст. 263 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 ч. 1 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням протягом 1 (одного) року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 ч. 1 п.п. 1, 2 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не змінювати, залишити у виді особистого зобов"язання, поклавши обов"язок прибувати за кожною вимогою до суду.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 7705.57грн. процесуальних витрат на проведення Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України експертизи по справі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1573,00 грн. процесуальних витрат на проведення НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області експертизи по справі.
Речові докази у справі:виявлені осколкові елементи корпусу гранати Ф-1 та підривача УЗРГМ-2, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Ружинського ВП ГУНП в Житомирській області - знищити.
Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Ружинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

обвинуваченим - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення обвинуваченому наслідків укладення угоди;

прокурором - виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК Україниугода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 .