УХВАЛА

30 липня 2018 р.
м. Київ

Справа № 274/3093/18

Провадження № 51-7685 впс 18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про направлення кримінального провадження № 0000056 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, з одного суду апеляційної інстанції до іншого,
встановив:
до Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 КПК України надійшло клопотання прокурора про направлення кримінального провадження № 0000056 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Клопотання мотивовано тим, що більшість свідків у вказаному кримінальному провадженні проживають у м. Рівному й звернулись до прокуратури із заявами про направлення кримінального провадження до Рівненського міського суду Рівненської області з метою швидкого, повного та неупередженого його розгляду.
Учасники судового провадження належним чином повідомлені про час і місце розгляду подання, проте в судове засідання вони не з`явились, що не перешкоджає його розгляду. Клопотань про відкладення дати розгляду подання не надійшло.
Від захисника ОСОБА_6 надійшли заперечення, в яких вона просить клопотання прокурора залишити без задоволення.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали клопотання та заперечення, перевіривши наведені в них доводи, Суд дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
Положенням ч. 1 ст. 34 КПК України визначено, що кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд, який здійснював судове провадження.
До початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків.
Як убачається з копії обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину в межах територіальної юрисдикції Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області, до якого і було направлено обвинувальний акт з дотриманням вимог ст. 32 КПК України. Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування матеріалів провадження у провадженні було допитано 18 свідків.
Доводи прокурора щодо необхідності направлення зазначеного кримінального провадження до Рівненського міського суду Рівненської області з посиланням на те, що більшість свідків, а саме, троє з вісімнадцяти, на теперішній час проживають у м. Рівному, є безпідставними. До того ж дані про двох із трьох вказаних прокурором свідків у реєстрі взагалі відсутні.
Інших обґрунтованих та визначених законом підстав для передачі даного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів прокурором не наведено.
З урахуванням викладеного та положень ст. 34 КПК України Суд уважає, що клопотання прокурора про направлення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів задоволенню не підлягає.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 32, 34 КПК України, Суд
ухвалив:
Клопотання прокурора про направлення кримінального провадження № 0000056 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, з одного суду апеляційної інстанції до іншого залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3