26.10.2018
Справа № 642/7730/15-к
Провадження № 1-кп/642/632/18
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

26 жовтня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу продовженого судом строку по кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0002071 від 01.08.2015 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 22.07.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

03 вересня 2015 року до Ленінського районного суду м. Харкова в порядку ст. 283 КПК України з прокуратури Ленінського району м. Харкова надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , який обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 28.12.2017 року ОСОБА_4 був визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 186, 71 КК України до 5 років 6 шести місяців позбавлення волі.

Відповідно до ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 03.07.2018 року зазначений вище вирок суду першої інстанції був скасований та призначений новий розгляд справи. Згідно даної ухвали колегії судів запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою, був продовжений на 60 днів, а саме до 31.08.2018 року.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 надійшло до Ленінського районного суду м. Харкова 20.07.2018 року

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання, призначене на 30.08.2018 року не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю, у зв`язку з чим суд, з урахуванням думки сторін кримінального провадження, вважає за можливе розпочати судовий розгляд кримінального провадження за відсутністю потерпілої.
В судовому засіданні судом було поставлено на обговорення сторін кримінального провадження питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою до спливу продовженого судом строку по кримінальному провадженню.

Прокурор ОСОБА_3 просила суд продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою зазначивши, що хоча на даний час потерпіла та свідки сторони обвинувачення судом не допитані, обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані судом при обранні та продовженні ОСОБА_4 запобіжного заходу не змінилися та продовжують існувати. Обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись на свободі зможе переховуватись від суду, впливати на показання потерпілої та свідків, які не були допитані судом, може вчинити інший кримінальний злочин та переховуватись від суду, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 раніше був судимий, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, яке вчинено в період відбуття ОСОБА_4 покарання за попереднім вироком суду та в ході судового розгляду даного кримінального провадження іншим складом суду першої інстанції вже переховувався від суду у зв`язку з чим двічі оголошувався судом у розшук.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 заперечували проти продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, просили суд змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на будь-який інший, не пов`язаний з триманням під вартою, зазначивши, що обвинувачений має на утриманні двох неповнолітніх дітей та батька, який є пенсіонером, одружений, має постійне місце проживання, не має наміру переховуватись від суду, а також що продовження тримання обвинуваченого під вартою негативно відобразиться на його здоровї.
Суд, вислухавши думки учасників процесу, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку про доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 нього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих кронами кримінального проваджений матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального

правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного,

обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він

підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного

проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України на суд покладається обовязок незалежно від наявності клопотань сторони обвинувачення або і захисту розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з того моменту, як до суду надійшов обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, або з того дня, коли до обвинуваченого судом був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахування конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти які можуть мати відношення до справи: характер «обставини» і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічні відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак суд не приймає доводи захисника та обвинувачених щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, не повязаний з триманням під вартою.
Так, на даний час розгляд справи не завершений, ОСОБА_4 раніше судимий, обвинувачується у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення в період відбуття ним покарання за попереднім вироком суду, не працює, не має постійного джерела доходу, під час розгляду кримінального провадження відносно нього іншим складом суду першої інстанції переховувався від суду, двічі оголошувався судом у розшук, а 14.09.2017 року йому був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, потерпіла та свідки у справі не допитані, а тому будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, є недостатнім, оскільки обвинувачений може здійснювати тиск на потерпілу та свідків з метою дачі пояснень необхідних стороні захисту, а також переховуватись від суду.
Суд також вважає, що зміна обвинуваченому обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання ризикам встановленим ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 201, 202, 331 371-372, 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на шістдесят днів з триманням в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», а саме до 25 грудня 2018 року включно.

Термін дії ухвали до 25.12.2018 року.

Ухвалу направити на виконання до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти цієї ухвали можуть бути включенні до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1