Справа №522/3091/17
Провадження № 1-кп/522/371/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні №0001591 від 25.02.2016 та №0003720 від 04.07.2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдова, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого: - 10.08.1992 р. Центральним районним судом м. Одеси за ст.ст. 140 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, з випробувальним строком на 2 роки; -24.01.1994 р. Жовтневим районом судом м. Одеси за ст. ст.140 ч.2, 43 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 02.11.1996р. по відбуттю строку покарання; - 13.12.1999 р. Жовтневим районом судом м. Одеси за ст.ст. 86 ч.1,81 ч.3,140 ч.3, 89 ч. 1 26,42,44 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 31.01.2004 р. по відбуттю строку покарання; - 29.04.2005 р. за ст.289 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 22.10.2009 року по відбуттю строку покарання; - 11.01.2011 р. Комінтернівським районним судом Одеської області за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився 10.07.2015 р. по відбуттю строку покарання, обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

представника потерпілого - ОСОБА_6

обвинуваченого- ОСОБА_3

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення злочину проти власності, повторно вчинив злочини, передбачені ст. 185 КК України, за наступних обставин.

25.02.2016 р. приблизно о 13:30 годині ОСОБА_3 , проходячи біля будівлі благодійного фонду «Карітас Одеса УГТС», що розташований за адресою: м. Одеса, провулок Лермонтовський, 13, вирішив увійти до вказаного закладу з метою вчинення крадіжки чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні вищевказаного благодійного фонду, увійшов до одного з кабінетів, в якому нікого не було, де помітив сумку гр. ОСОБА_7 , майно якої визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Після чого впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії носять таємний характер, близько 13:35 годин викрав із вищевказаної сумки жіночий гаманець рожевого кольору вартістю 200 гривень, в якому знаходились грошові кошти у розмірі 130 гривень та банківська картка «ОТП Банк», які належали потерпілій ОСОБА_7 , та з викраденим з місця злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 330 гривень .

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Крім цього, 25.02.2016 р. ОСОБА_3 , направляючись до виходу з будівлі благодійного фонду «Карітас Одеса УГТС», що розташований за адресою: м. Одеса, провулок Лермонтовський 13, а саме кабінету, вже з викраденими речами, вирішив ще раз скористатись відсутністю постороніх осіб та вчинити ще одну крадіжки чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні вищевказаного благодійного фонду, в тому ж кабінеті, помітив сумку ОСОБА_9 , майно якої визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Після чого, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії носять таємний характер, близько 13 години 40 хвилин викрав із вищевказаної сумку жіночий гаманець чорного кольору вартістю 100 гривень, в якому знаходились грошові кошти у розмірі 120 гривень, водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_9 , дві банківські картки «ОТП Банк, які належали потерпілій ОСОБА_9 , та з викраденим з місця злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 220 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Крім того, 04.07.2017 р. приблизно о 19:00 години, знаходячись на подвір`ї між двома ресторанами « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та «Куманець», розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на таємне заволодіння чужим майном шляхом проникнення до підсобного приміщення. Тому, ОСОБА_3 спустився до підсобного приміщення ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та побачив двері службового кабінету, в замковій щелині яких знаходились ключі. ОСОБА_3 проник до службового кабінету ресторану «Куманець». У якості об`єкта свого злочинного посягання він визначив майно, що належить потерпілій ОСОБА_10 , а саме гаманець чорного кольору, вартістю 500 (п`ятсот) гривень, в якому знаходились грошові кошти в розмірі 2 016 ( дві тисячі шістнадцять) гривень, банківські картки «Приват Банк», «Альфа Банк», «Банк Русский Стандарт» та «Банк Південний», посвідчення водія на ім`я ОСОБА_10 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Ford Focus C-max» 2006 року випуску д/н НОМЕР_1 . Скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_10 залишила ключі в замковій щелині та сумку в якій знаходився гаманець, без нагляду, ОСОБА_3 , вирішив його викрасти.

Приступивши до реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_3 переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, та він залишиться не поміченим умисно, з корисливих мотивів, таємно, проник до службового кабінету ОСОБА_10 та викрав гаманець чорного кольору, вартістю 500 ( п`ятсот) гривень, в якому знаходились грошові кошти в розмірі 2 016 ( дві тисячі шістнадцять) гривень номіналом: три купюри номіналом 500 гривень НБУ: № СЖ 7241745, ВФ 2689905, ХГ 8821847, дві купюри номіналом 200 гривень НБУ: № 0039125, СЕ 0947658, одна купюра номіналом 100 гривень НБУ: ЗЄ 9649550, купюра номіналом 5 гривень НБУ: № РБ 7526640, дві купюри номіналом 2 гривні НБУ: № РК 4198067, ТС 8067431, шість купюр номіналом 1 гривня НБУ: № СЗ 6673703, ТА 2702644, УЄ 3281625, СВ 2065196, ТВ 8879097, УЕ 9875788, банківські картки «Приват Банк», «Альфа Банк», «БанкРусский Стандарт» та банк «Південний», посвідчення водія на ім`я ОСОБА_10 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Ford Focus C-max» 2006 року випуску д/н НОМЕР_2 , належний ОСОБА_10 , спричинивши своїми діями матеріальну шкоду в розмірі 2 516 ( дві тисячі п`ятсот шістнадцять ) гривень та довів свій злочинний намір до кінця, зникнувши с місця скоєння злочину.

В подальшому, маючи реальну можливість розпорядитись викраденим Vсином ОСОБА_3 залишив приміщення кабінету, далі спішно залишив підсобне приміщення ресторану «Куманець» та побіг на протилежну від ресторану вулицю, проте на відстані близько 100-200 м від місця вчинення кримінального праворушення, був затриманий потерпілою ОСОБА_10 ..

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 2 516 ( дві тисячі п`ятсот шістнадцять) гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до іншого приміщення, вчинена повторно.

За сукупністю злочинів ОСОБА_3 вчинив злочини, передбачені ч.2,3 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаних злочинів, передбачених ч. 2, 3 ст.185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що дійсно за вказаних обставин, протиправно заволодів майном потерпілих.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у скоєнні злочину, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з наступного.
Згідно із Постановою Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на грунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо. Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК) а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо. Виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.
При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд також керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.
Так, відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, є злочином середньої тяжкості, злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України - є тяжким злочином.
ОСОБА_3 є уродженцем Республіки Молдова, українець, громадянин України, неодружений, з середньою освітою, зареєстрований та мешкає в Одеській області, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується заступником начальника ОВК- 14 із соціально-виховної та психологічної роботи.
Судом також враховано досудову доповідь Приморського РС пробації Одеського МВ з питань пробації, згідно якої орган пробації вважає, що виправлення цієї особи не можливо без позбавлення або обмеження волі.
Заподіяну майнову шкоду обвинуваченим відшкодовано у повному обсязі.

Обвинувачений щиро розкаявся у вчинених злочинах. У майбутньому обіцяє не скоювати нових злочинів, просить його суворо не карати.

Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та на нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.

Обставинами, які пом`якшують покарання, ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 є рецидив злочинів.

З огляду на викладене, зазначені пом`якшуючі обставини, ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому за вчинені ним злочини, покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки на думку суду його подальше виправлення не можливе без ізоляції від суспільства, вважаючи дане покарання достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст.100 КПК України.

До набрання вироком законної сили суд вважає за доцільне залишити запобіжний захід обвинуваченому без змін.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, ст. ст.1-90 КК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки та 6 (шість) місяців позбавлення волі.

У відповідності зі ст.70 КК України при призначенні покарання за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 ( три ) роки та 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк тримання ОСОБА_3 під час кримінального провадження та судового розгляду в Південному міжрегіональному управлінні з питань виконання кримінальних покарань та пробації УВП №21 із розрахунку: сили із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі у період з 04.07.2017 року по день набрання вироком законної

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання тобто з 04.07.2017 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 залишити без змін.

Речові докази по справі:
- жіночий гаманець чорного кольору, грошові кошти у розмірі у 120 гривень , 2 банківських карти «ОТП Банк», водійське посвідчення на ім`я Пшеничної- вважати повернутим ОСОБА_9 за належністю;

-гаманець чорного кольору вартістю 500 ( п`ятсот) гривень, грошові кошти в розмірі 2 016 ( дві тисячі шістнадцять) гривень номіналом: три купюри номіналом 500 гривень НБУ: № СЖ 7241745, ВФ 2689905, ХГ 8821847, дві купюри номіналом 200 гривень НБУ: № 0039125, СЕ 0947658, одна купюра номіналом 100 гривень НБУ: ЗЄ 9649550, купюра номіналом 5 гривень НБУ: № РБ 7526640, дві купюри номіналом 2 гривні НБУ: № РК 4198067, ТС 8067431, шість купюр номіналом 1 гривня НБУ: № СЗ 6673703, ТА 2702644, УЄ 3281625, СВ 2065196, ТВ 8879097, УЕ 9875788, банківські картки «Приват Банк», «Альфа Банк», «БанкРусский Стандарт» та банк «Південний», посвідчення водія на ім`я ОСОБА_10 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Ford Focus C-max» 2006 року випуску д/н НОМЕР_2 вважати повернутим за належністю потерпілій ОСОБА_10 ;

- жіночий гаманець рожевого кольору вартістю 200 гривень, в якому знаходились грошові кошти у розмірі 130 гривень та банківська картка «ОТП Банк», вважати повернутим ОСОБА_7 - за належністю.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою яка тримається під вартою, протягом цього ж часу з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому а також не пізніше наступного дня після оголошення направити учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя:

04.10.2018