Справа № 450/3295/17 Провадження № 1-кс/450/502/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2018 р. слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у м. Пустомити клопотання представника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в :

22.05.2018 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_4 з клопотанням про скасування арешту майна, в якому просив скасувати ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 листопада 2017 року постановлену по справі № 450/3295/17 про накладення арешту на майно, а саме автомобіль марки «Mercedes-Benz» модель 408 D в кузові № НОМЕР_1 зеленого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Просив забезпечити участь його та ОСОБА_4 у судовому засіданні в режимі відеоконференції з Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. В обґрунтування заявленого клопотання покликається на те, що його довіритель є власником автомобіля марки «Mersedes-Benz» в кузові № НОМЕР_1 , та хотів розпорядися належним йому на праві приватної власності майном. Однак, при підготовці документів для реалізації такого довідався 15.05.2018 року за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень, та встановлено, що ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 листопада 2017 року задоволено клопотання слідчого СВ Пустомитівського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області по кримінальному провадженню № 0001471 та накладено арешт на майно, а саме автомобіль марки «Mersedes-Benz», модель 408 D в кузові № НОМЕР_3 зеленого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 . Даною ухвалою ОСОБА_4 фактично позбавлено права розпоряджатися його майном, який згідно договору купівля продажу транспортного засобу №465-03/2017 від 01.03.2017 року та акту огляду реалізованого транспортного засобу №7172/17/000608 від 01 березня 2017 року придбав автомобіль марки «Mersedes-Benz» в кузові № НОМЕР_3 , чорного кольору та є добросовісним набувачем майна. Вважає, що судом не перевірено чи на момент винесення ухвали, а саме 30 листопада 2017 року існував взагалі автомобіль марки «Mercedes-Benz» модель 408 D в кузові № НОМЕР_1 зеленого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 та кому фактично належав вказаний автомобіль; об`єктом злочину виступають грошові кошти, а не автомобіль марки «Mercedes-Benz» модель 408 D в кузові № НОМЕР_1 як вказано у клопотанні слідчого. А тому вважає, що клопотання слідчого є необгрунтованим, та в його задоволенні слід відмовити в повному обсязі.

Заявник в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання. Підстав для розгляду клопотання в режимі відеоконференції слідчий суддя не вбачає.

Слідчий у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання.

Прокурор у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак подав до суду заяву про розгляд клопотання в його відсутності та просив у такому відмовити.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду від 30.11.2017 року було задоволено клопотання слідчого СВ Пустомитівського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме автомобіль марки «Mercedes-Benz» модель 408 D в кузові № НОМЕР_3 зеленого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , про що в подальшому інформовано ОСОБА_6 , щодо місцезнаходження такого майна і можливості його повернення. Дана ухвала залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 23.01.2018 року.

Слідчий зазначав, що у провадженні СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001471 від 03 серпня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 12 листопада 2016 року ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , повідомив ОСОБА_8 неправдиві відомості про бажання придбати в нього, шляхом здійснення розрахунку шістьма платежами, автомобіль марки «Mercedes-Benz» модель 408 D в кузові № НОМЕР_3 зеленого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , вартістю 63 600,00 гривень, ввівши останнього в оману, зловживаючи його довірою, заволодів даним автомобілем та свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_8 .

Заявником не спростовуються відомості про наявність досудового розслідування щодо заволодіння автомобілем марки «Mercedes-Benz» модель 408 D в кузові № НОМЕР_3 зеленого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , вартістю 63600,00 гривень, однак невірно вказується, що об`єктом злочину є грошові кошти, а не автомобіль.

Вказаний автомобіль у відповідності до ст. 98 КПК України постановою слідчого визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.

Згідно ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Згідно Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.

Заявник не довів суду, що арешт накладено необґрунтовано, та відповідно не довів що у застосуванні даного заходу забезпечення у кримінальному провадженні відпала потреба, оскільки відповідний автомобіль був визнаний речовим доказом та відповідно існує можливість використання даного транспортного засобу як доказу у кримінальному провадженні.

Як вбачається з попередніх ухвали про накладення арешту від 30.11.2017 року і належних чином завірених копій матеріалів кримінального провадження, майно - транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» модель 408 D в кузові № НОМЕР_3 зеленого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , вибуло поза волею власника, а тому посилання на добросовісність набуття є сумнівними.

Крім того, заявник звернувся до суду із клопотанням про скасування ухвали слідчого судді, якою накладено арешт на майно.

Слідчий суддя, у відповідності до вимог чинного КПК України не наділений повноваженнями щодо скасування ухвал слідчого, оскільки такі функції делеговані суду апеляційної інстанції.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про скасування арешту слід відмовити.

Що стосується прохання забезпечення участі заявника та його довірителя у судовому засіданні в режимі відеоконференції з Довгинцівським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, то в силу ч.1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: 1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; 2) необхідності забезпечення безпеки осіб; 3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; 4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; 5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми. Під час досудового розслідування у режимі відеоконференції можливе проведення допиту, впізнання. Таким чином, проведення відеоконференції у даній категорії проваджень не передбачена чинними нормами законодавства.

Керуючись ст.ст. 22, 26, 98, 170, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання представника, адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області, в строки, передбачені ст.395 КПК України.

Слідчий суддяОСОБА_1