Справа № 214/7996/15-к
1-в/214/88/18
У Х В А Л А
про відмову у задоволенні подання про звільнення від покарання

30 жовтня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

представника органу з питань пробації

прокурора

розглянувши подання Саксаганського районного сектору Центрального міськрайонного відділу уповноваженого органу з питань пробації м. Кривого Рогу щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- 07 серпня 2015 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.;

- 09 листопада 2015 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі з випробуванням на 1 рік, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

У поданні вказано, що засуджений у період випробування та за час перебування на обліку в Саксаганському РС обов`язки, покладені на нього судом, виконував, за місцем проживання характеризується задовільно, до кримінальної відповідальності не притягався, у зв`язку з чим у поданні ставиться питання про звільнення його від покарання у зв`язку із закінченням строку випробування.

Представник Саксаганського РС у судовому засіданні подання підтримала.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти його задоволення, позаяк відносно засудженого Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу розглядається кримінальне провадження за ч. 2 ст. 309 КК України, яке було направлено до суду 12 березня 2016 року, а також Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 307 КК України, яке було направлено до суду 27 травня 2016 року, тобто, засуджений обвинувачується у вчиненні злочинів під час випробування.

Засуджений вважав, що подання підлягає задоволенню, так як відносно нього не постановлено жодного обвинувального вироку.

Заслухавши зазначених осіб, дослідивши матеріали справи, суд приходить такого.

У відповідності до ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ст. 539 цього кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

У відповідності до ч. 2 ст. 539 КПК України, подання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, у разі необхідності вирішення питання, передбаченого п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Відповідно до ст.1 КК України Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.
Як передбачено ст. 32 КК України, повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу; вчинення двох або більше злочинів, передбачених різними статтями цього Кодексу, визнається повторним лише у випадках, передбачених в Особливій частині цього Кодексу.
Як передбачено ст. 75 КК України, у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання; якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання; у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст. ст. 71, 72 цього Кодексу.

Таким чином, негативні наслідки у вигляді призначення покарання за сукупністю вироків настають для особи, яка під час іспитового строку вчинила новий злочин лише при постановленні вироку за злочин, вчинений під час іспитового строку. У разі виправдання такої особи ці негативні наслідки законодавством виключені.
Інститут звільнення від покарання з випробуванням одним із своїх завдань має утримання особи від вчинення нових злочинів, що безпосередньо випливає зі змісту ч. 3 ст. 75 КК України.
Як передбачено ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом; притягнення до кримінальної відповідальності стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до спрямованості норм, які регулюють умови звільнення особи від покарання, слід уважати, що застосоване як в ст. 32 КК України поняття «вчинення двох або більше злочинів», так і у ст.ст.75, 78 КК України поняття «новий злочин» слід розуміти висунуте в порядку КПК України твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Таке розуміння вжитого у ст. ст. 75, 78 КК України поняття як «новий злочин» буде відповідати такому завданню КК України, як запобігання злочинам, оскільки ст. 75 КК беззаперечно та прямо передбачає, що умовою звільнення засудженого від відбування призначеного покарання, є не вчинення ним протягом іспитового строку нового злочину.
Розуміння вжитого в ст. ст. 75, 78 КК України поняття «новий злочин» як такого, що може бути застосовано лише у випадку засудження особи за новий злочин, не буде сприяти тому, щоб особи, до яких застосовано випробування, утримувалися під час іспитового строку від вчинення нових злочинів, призведе до нівелювання такого завдання цього інституту як запобігання новим злочинам, таке розуміння може призвести до виключення правових наслідків, передбачених ч. 3 ст. 78 КК України для тих випадків, коли особа під час іспитового строку вчинить новий злочин.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 засуджений 09 листопада 2015 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі з випробуванням на 1 рік.

На цей час відносно засудженого Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу розглядається кримінальне провадження за ч. 2 ст. 309 КК України, яке було направлено до суду 12 березня 2016 року, а також Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 307 КК України, яке було направлено до суду 27 травня 2016 року, тобто, засуджений обвинувачується у вчиненні злочинів під час випробування.

Таким чином, підстав для звільнення його від відбування покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 09.11.2015 року суд не знаходить, оскільки маються вагомі підстави вважати, що ОСОБА_3 не утримався від вчинення в період випробування від вчинення нового злочину, так як у встановленому КПК України порядку переслідується за обвинуваченням у вчиненні нових злочинів.
Також суд ураховує, що відмова у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_3 від покарання, призначеного за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 09.11.2015 року, не призведе до порушення його прав, оскільки наслідки, передбачені ч. 3 ст. 78 КК України, можуть настати для нього лише в разі засудження за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України.
Керуючись ст. 78 ч.1 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Саксаганського районного сектору Центрального міськрайонного відділу уповноваженого органу з питань пробації м. Кривого Рогу Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1 .