Справа № 129/48/18
Провадження №11-кп/772/855/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого: ОСОБА_2

суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

з участю:

прокурора - ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону ОСОБА_6 на вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 16.05.2018 року, яким

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м.Овруч Житомирської області,

жителя АДРЕСА_1 ,

українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого,

військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 в званні солдат,

раніше несудимого

визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України і призначено йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк один рік.

в с т а н о в и в :

Згідно вироку суду першої інстанції, 24.01.2017 р. о 8 год. 00 хв. солдат ОСОБА_7 , який 15.06.2016 р. уклав контракт на проходження військової служби терміном на три роки, наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 19.08.2016 р. зарахований до списків особового складу і проходить службу у на посаді командира бойової машини 2-го взводу протитанкових керованих ракет батареї протитанкових ракет протитанкового артилерійського дивізіону, місце дислокації АДРЕСА_2 , з метою тимчасового ухилення від військової служби, незаконно припинив проходження військової служби, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд, проживав в АДРЕСА_1 до 28.12.2017 року дня повернення його до військової частини НОМЕР_1 .

Дії ОСОБА_7 кваліфікуються за ч. 4 ст. 407 КК України як самовільне залишення військової частини, вчинене військовослужбовцем в умовах особливого періоду.

В апеляційній скарзі прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону ОСОБА_6 ставиться питання про зміну вирока Гайсинського районного суду Вінницької області від 16.05.2018 року в частині призначеного виду покарання через невідповідність призначеного судом покарання правовому статусу обвинуваченого. Просить ухвалити зміну вирока в частині призначяеного виду покарання, яою ОСОБА_7 покарання, призначнене у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 1 рік змінитим на покарання, призначивши його із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірір 300 неоподатковуваних мінімумів доховів громадян.

Обвинувачений ОСОБА_7 , будучи повідомленим до суду не з"явився. Суд з врахуванням думки учасників судового засідання приходить до висновку про можливість слухання справи у відсутність обвинуваченого. .

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону ОСОБА_6 підлягає до задоволення.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції, відповідно до ст. 349 КПК України, в зв`язку з тим, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачені та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 в самовільному залишенні військової частини, вчинене в умовах особливого періоду.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання суд відповідно до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, майнова шкода не спричинена, раніше обвинувачений не притягувався до кримінальної відповідальності. Суд врахував данні про особу обвинуваченого, та правильно застосував ст.69 КК України врахувавши обставини які помякшують покарання: з"явлення із зізнанням, щире каяття.

Однак, є слушними доводи апелянта у тому, що ОСОБА_7 після винесення вироку втратив статус військовослужбовця, оскільки 17.05.2018 року звільнений із військової служби, виключений із списків особового складу частини, у зв"язку з чим вирок суду перешої інсанції підлягає зміні в частині призначеного виду покарання.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає за можливе змінити ОСОБА_7 призначений вид покарання до штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням наведеного, відповідно до ст.408 ч.1 п.1 КПК України вирок суду підлягає зміні у частині змінити виду призначеного покарання.

В іншій частині вирок суду слід залишити без зміни.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 414, 418,420 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону ОСОБА_6 - задовольнити.

Вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 16.05.2018 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного виду покарання - змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді щтрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5100 гривень

Врешті вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 16.05.2018 року відносно ОСОБА_7 -залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4