Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/2511/18
Провадження № 1-кс/572/759/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2018 року м.Сарни

Слідчий суддя Сарненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи у якої було вилучено майно ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Сарни клопотання про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000905 ,-

В С Т А Н О В И В :

СВ Сарненського відділу поліції головного управління Національної поліції в Рівненській області здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000188 від 27.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України.

Прокурор Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 звернувся до Сарненського районного суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки "BMW 530" р.н. НОМЕР_1 (на момент затримання перебував під керуванням ОСОБА_4 , 1997 р.н., жителя с.Тинне, Сарненського району, Рівненської області) один мішок з камінням, зовні схожим на бурштин-сирець, вагою приблизно 26.52 кг., один мішок з камінням, зовні схожим на бурштин-сирець, вагою приблизно 20.66 кг., один мішок з камінням, зовні схожим на бурштин-сирець, вагою приблизно 26.47 кг., один мішок з камінням, зовні схожим на бурштин-сирець, вагою приблизно 20.16 кг., предмет зовні схожий на пістолет з маркувальними написами "EMV-17110070", "EKOL Majarov cal 9 mm PAK EMV-17110070", магазин до нього, один патрон, зошит з записами та електронні ваги з маркуванням "PORTABLE ELECTRONIC SCALE WeiHeng". Правова кваліфікація кримінального правопорушення: придбання або збут майна, завідомо здобутого злочинним шляхом, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити, з наведених у ньому підстав.

Адвокат та володілець майна просили задовольнити клопотання частково, посилаючись на його необґрунтованість.

Заслухавши пояснення адвоката, власника майна, свідка, прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу .

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вимоги щодо змісту клопотання про арешт майна містяться у ст. 171 КПК України, яка серед іншого зобов`язує учасників кримінального провадження, які звернулися з відповідним клопотанням, не лише зазначити про мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а і вказати на обставини, які дають підстави для застування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження своїх доводів.

Як досліджено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів клопотання, автомобіль марки "BMW 530" р.н. НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 , реєстраційне свідоцтво НОМЕР_2 оригінал якого досліджено в судовому засіданні. . Згідно пояснень ОСОБА_6 та ОСОБА_4 останній здійснював керування вказаним транспортним засобом тимчасово, за усною домовленістю з ОСОБА_6 , який є його товаришем. В судове засідання ОСОБА_6 також надав підтверджуючі документи, які свідчать про набуття ним права власності на вказаний автомобіль та здійснення необхідних митних процедур, оригінали яких були досліджені в судовому засіданні.

Статтями 7, 16 КПК України передбачено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Слідчим суддею під час розгляду даного клопотання встановлено, що ОСОБА_6 чи ОСОБА_4 будь-якого процесуального статусу у даному кримінальному провадженні не має, про підозру у вчиненні кримінального правопорушення нікому не оголошено, статусу особи, до якої може бути застосовано конфіскацію майна у даному кримінальному провадженні не має. Також, у даному кримінальному провадженні відсутні особи зі статусом, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Крім того, слідчий суддя окремо зазначає, що автомобіль марки "BMW 530" р.н. НОМЕР_1 згідно реєстраційного свідоцтва НОМЕР_2 є сірого кольору, в той час, як згідно протоколу огляду від 27.08.2018р.слідча Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 оглядала автомобіль "BMW 530" р.н. НОМЕР_1 зеленого кольору, ОСОБА_4 під час огляду, в ході якого вилучалось майно, вказане в клопотанні, був відсутній, перебуваючи в приміщенні Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області, крім номерного знаку, будь-яких інші ідентифікаційних ознак (номера кузова, шасі, двигуна) автомобіля в протоколі огляду та постанові про прилучення речових доказів по справі не зазначено.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя, керуючись принципами розумності та співрозмірності приходить до висновку про задоволення клопотання.

Враховуючи вищевикладене, враховуючи, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити окремі обставин, на які посилається орган досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що позбавлення ОСОБА_6 , як законного володільця майна, можливості розпоряджатися та користуватися власністю, як захід забезпечення кримінального провадження, порушує права власності останнього та суперечить принципу непорушності права власності та ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому клопотання підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: один мішок з камінням, зовні схожим на бурштин-сирець, вагою приблизно 26.52 кг., один мішок з камінням, зовні схожим на бурштин-сирець, вагою приблизно 20.66 кг., один мішок з камінням, зовні схожим на бурштин-сирець, вагою приблизно 26.47 кг., один мішок з камінням, зовні схожим на бурштин-сирець, вагою приблизно 20.16 кг., предмет зовні схожий на пістолет з маркувальними написами "EMV-17110070", "EKOL Majarov cal 9 mm PAK EMV-17110070", магазин до нього, один патрон, зошит з записами та електронні ваги з маркуванням "PORTABLE ELECTRONIC SCALE WeiHeng".

У задоволенні клопотання в частині накладенні арешту на автомобіль марки "BMW 530" р.н. НОМЕР_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Слідчий суддя