АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1161/18 Справа № 180/1703/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Марганці Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 22.10.2014 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у вигляді штрафу на користь держави у сумі 850 грн., ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області покарання у виді штрафу замінено на покарання у виді громадських робіт на строк 50 годин,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2018 року клопотання слідчого Марганецького ВП НВП ГУНП в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 задоволено. Застосувано до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 17 жовтня 2018 року.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, врахував, що останній не працює, захворювань, які б перешкоджали йому перебувати в умовах ІТУ не має, а тому наявні ризики вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування або суду, впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в клопотанні слідчого відмовити та звільнити підозрюваного з-під варти в залі суду. Застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, адвокат посилається на те, що стороною обвинувачення не доведено обставин, що ризики, які існують, виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому захист вважає застосувати запобіжний захід, який би був співмірним з існуючими ризиками та з урахуванням встановленими в судовому засіданні обставинами, а саме: раніше не судимого, маючого постійне місце проживання, за яким він позитивно характеризується, запобіжний захід має бути доцільним за для забезпечення дієвості даного кримінального провадження і може забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того захисник вказав, що один лише факт тяжкості злочину, у скоєнні якого особі повідомлено про підозру не є визначальним фактором і безумовною обставиною застосування даного запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, клопотанням слідчого та наданими до нього матеріалами підтверджується, що СВ Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000536 від 19 серпня 2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України. 20 серпня 2018 року про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення повідомлено ОСОБА_8 .

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчим суддею встановлено, зокрема, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України, що в апеляційному порядку захисником не оскаржується.

Що стосується встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України,то останні є такими, що об`єктивно існують.

З огляду на те, що підозра ОСОБА_8 є обґрунтованою, з урахуванням даних про особу останнього, тяжкості кримінальних правопорушень у вчиненні яких він підозрюється, колегія суддів приходить до висновку про те що ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування чи/або суду, незаконного впливу на потерпілого, свідка, та вчинення ним іншого кримінального правопорушення є реальними.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Слідчий суддя, оцінив всі обставини справи, у зв`язку з чим, дійшов до вірного висновку, що підстав для застосування стосовно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу немає, оскільки вони не зможуть забезпечити запобігання встановлених слідчим суддею ризиків. Застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 183 КПК України.

Стосовно доводів апеляційної скарги про неповне дослідження слідчим суддею всіх обставин провадження та даних про особу підозрюваного, апеляційний суд вважає, що вони також не дають підстав для застосування іншого запобіжного заходу. При цьому, колегія суддів зазначає, що жодних інших даних, ніж ті, що містяться у матеріалах провадження, які слідчим суддею не досліджувались, однак могли вплинути на його висновки, суду апеляційної інстанції не надано.

Посилання захисника на те, що визначені слідчим суддею ризики є невиправданими, колегія суддів розцінює як без підставні та такі, що на рішення слідчого судді не впливають та його висновків не спростовують.

При цьому, доводи останнього про наявність міцних соціальних зв`язків, колегія суддів взяти до уваги не може, оскільки сукупність інших зазначених вище обставин, свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення слідчого судді, яке скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: