БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/953/18
Провадження № 1-кп/497/100/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про розгляд клопотання потерпілого щодо відмови від обвинувачення
та закриття провадження

14.09.2018 року Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 ,
розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Болград обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження №0000259 від 11.05.2018 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Колодіївка Підволочиського району Тернопільської області, зі слів - за національністю є болгарин, українську мову розуміє, має середню освіту, тимчасово не працює, не одружений, місце проживання якого зареєстроване за місцем фактично проживає адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- вироком Болградського районного суду Одеської області від 12.12.1996 року за ст.ст.81ч.3,140ч.2,17,140ч.2,42 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з конфіскацією частини майна;
- вироком Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 21.12.2009року за ст.ст.199ч.2,307ч.2 КК України із застосуванням ст.69 КК України, який був змінений ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 31.03.2019 року, - до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з конфіскацією половини майна, що було його власністю,
- який обвинувачується за ст.125 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні 10.05.2018 року приблизно о 13:00 годині у стані алкогольного сп`яніння злочину, передбаченого ч.2ст.125 КК України - за кваліфікуючими ознаками: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого.
Так, перебуваючи у зазначений вище час разом с ОСОБА_5 у домоволодінні АДРЕСА_2 , в ході розмови з ним, та в ході сварки, яка виникла між ними з підстави особистих неприязних відносин та ревнощів, ОСОБА_4 , реалізуючи свій намір, що раптово виник, на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків в результаті своїх дій, сидячи за столом навпроти потерпілого та утримуючи у своїй правій руці скляну склянку, наніс нею один удар в область чола ОСОБА_5 , в результаті чого потерпілому, згідно висновку судово-медичного експерта №147 від 24.05.2018 року було спричинено тілесні ушкодження у виді забійної рани на обличчі в ділянці чола ліворуч та сінця навколо лівого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
На початку підготовчого судового засідання потерпілий звернувся до суду з письмовим клопотанням, яким просив не притягувати до кримінальної відповідальності обвинуваченого, стверджуючи, що пробачив його, оскільки той просив в нього пробачення, і не має до нього претензій матеріального та морального характеру, наслідків у виді погіршення здоров`я від дій обвинуваченого в нього також немає, тому він відмовляється від приватного обвинувачення ОСОБА_4 у скоєнні злочину, стверджуючи, що відмовляється від претензій до нього.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про негайний розгляд клопотання потерпілого, оскільки це передбачено ст.ст.286ч.4, 288 КПК України.
Підсудний і потерпілий у судовому засіданні підтримали клопотання, просили його задовольнити, потерпілий пояснив, що не має до обвинуваченого претензій морального та матеріального характеру, сподівається, що такого більше не повториться, вони примирилися наступного ж дня після події, тому він відмовляється від свого обвинувачення ОСОБА_4 , обвинувачений запевнив, що він розкаюється у скоєному, має намір більше такого не скоювати, розуміє, що потерпілий не бажає більше кримінального покарання за його вчинок і відмовляється від свого обвинувачення.
Судом були роз`яснені сторонам вимоги чинного кримінального та кримінально-процесуального законодавства стосовно відмови від обвинувачення.
Обвинувачений не заперечував проти задоволення клопотання та закриття кримінального провадження за ст.125 ч.2 КК України відносно нього за нереабілітуючою підставою, не наполягав на ухваленні виправдувального або обвинувального вироку, стверджував, що розуміє свої права та обов`язки у судовому засіданні, допомога захисника йому не потрібна, стосовно обвинувачення пояснив, що він усвідомив скоєне, розкаюється, має намір бути у майбутньому стриманим, та не скоювати кримінальних чи будь-яких правопорушень.
Прокурор пояснив суду, що не заперечує проти задоволення клопотання потерпілого і звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, оскільки це передбачено чинним законодавством, а саме, ч.4ст.26 та п.7ч.1, та ч.7 статті 284 КПК України, а на прокурора повноваження самостійно підтримувати обвинувачення у формі приватного обвинувачення чинним законодавством не покладено, тому обвинувачений має бути звільнений судом у даному випадку від кримінальної відповідальності на підставі п.7ч.1ст.284 КПК України.
Суд роз`яснив обвинуваченому та потерпілому наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з відмовою потерпілого від приватного обвинувачення, потерпілий стверджував, що зрозумів, добровільно відмовляється від обвинувачення ОСОБА_4 за ст.125ч.2 КК України.
Розглянувши клопотання, вислухавши учасників судового засідання, суд дійшов висновку, що клопотання потерпілого підлягає задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до п.1ч.1ст. 477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є кримінальне провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого, якщо дії обвинуваченого кваліфіковані за певними статтями КК України, серед яких - ст.125 КК України.
Пунктом 7 ч.1ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Частиною 4 ст.26 КПК України встановлено, що відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення. За змістом п.1 ч.1 ст.337 КПК України, суд розглядає провадження лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах цього обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Суд переконався в тому, що потерпілий у добровільному порядку відмовився від обвинувачення, тобто, його рішення про це не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, вислухав його думку у судовому засіданні, та вислухав прокурора і обвинуваченого, тому, враховуючи викладене, дійшов висновку, що є обґрунтовані підстави для задоволення клопотання потерпілого.
Враховуючи те, що потерпілий відмовився від обвинувачення ОСОБА_4 за ст.125 ч.2 КК України, що є самостійною і безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення за цією статтею, а також враховуючи думку учасників судового засідання, суд дійшов висновку, що дане кримінальне провадження підлягає закриттю.
На підставі викладеного, керуючись ст.125 ч.2 КК України, ст.ст.26ч.4, 284п.7ч.1,ч.7, п.7ч.1 314, 477 п.1.ч.1 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання потерпілого ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з відмовою від приватного обвинувачення задовольнити.
Кримінальне провадження №0000259 від 11.05.2018 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що обвинувачувався у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125ч.2 КК України - закрити у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.
Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляції до апеляційного суду Одеської області через суд, що її постановив, протягом семі днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1