Справа № 188/991/18
Провадження № 1-кс/188/423/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року смт. Петропавлівка

Слідчий суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області

ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглядаючи у закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Петропавлівського відділення поліції Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, погоджене прокурором Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від «22» травня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України

з участю:

прокурора ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_3

власників земельних ділянок ОСОБА_5 ОСОБА_6 та особи, яка приймала участь у збору врожаю ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_3 ,звернулася до суду з клопотанням про арешт майна за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.197-1 КК України.

В обґрунтування подання вказала, що у провадженні СВ Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 22.05. 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.

На території Миколаївської об`єднаної територіальної громади Петропавлівського району Дніпропетровської області невстановленими особами самовільно зайнято земельні ділянки загальною площею близько 140 га, які згідно статистичного обліку належать до земель запасу непереданих у власність чи користування, тобто в діях невідомих осіб, вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, які полягають у самовільному занятті земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному власнику.

За даним фактом 22.05.2018 року Павлоградською місцевою прокуратурою внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що на території Миколаївської об`єднаної територіальної громади Петропавлівського району Дніпропетровської області невстановленими особами самовільно зайнято земельні ділянки за наступними кадастровими номерами:

1) :02:001:5735 (частково на площу 15,3248 га),

2) :02:001:5736 (частково на площу 20,4651 га),

3) :02:001:0284 ( частково на площу 9,31га.).

Згідно інформації відділу у Петропавлівському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області №150/111-18 від 14.06.2016 встановлено наступне:

- земельна ділянка кадастровий номер :02:001:5735 загальною площею 23,3248 га, в т.ч. 15,3248 га ріллі рахується в землях сільськогосподарського призначення державної власності, землі резервного фонду, Розпорядження голови Петропавлівської РДА № р-608-12 від 30.10.2012 надано дозвіл на розробку документації із землеустрою для ведення особистого селянського господарства групі громадян: ОСОБА_8 площею 2 га, ОСОБА_9 площею 2 га, ОСОБА_10 площею 2 га, ОСОБА_11 площею 2 га, ОСОБА_12 площею 2 га, ОСОБА_13 площею 2 га, ОСОБА_14 площею 2 га, ОСОБА_15 площею 2 га;

- земельна ділянка кадастровий номер :02:001:5736 загальною площею 32,4651 га, в т.ч. 20,4651 га ріллі рахується в землях сільськогосподарського призначення державної власності, землі резервного фонду, Розпорядження голови Петропавлівської РДА № р-608-12 від 30.10.2012 надано дозвіл на розробку документації із землеустрою для ведення особистого селянського господарства групі громадян: ОСОБА_16 площею 2 га, ОСОБА_17 площею 2 га, ОСОБА_18 площею 2 га, ОСОБА_19 площею 2 га, ОСОБА_20 площею 2 га, ОСОБА_21 площею 2 га, ОСОБА_22 площею 2 га, ОСОБА_23 площею 2 га, та Розпорядженням голови Петропавлівської РДА №118-р-05 від 24.03.2005 передати у власність ОСОБА_24 для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку 2 га ріллі.

- земельна ділянка (пай) №284 площею 9,31 га ріллі кадастровий номер :02:001:0284 землі сільськогосподарського призначення приватної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, невитребуваний пай, сертифікат ДП №0224968 ОСОБА_25 , (КСП «40 років Жовтня»).

Згідно Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки №412-ДК/450/АП/09/01/-18 від 11.07.2018, складений державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Дніпропетровській області головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Васильківському, Межівському, Петропавлівському, Покровському районах управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, за результатами візуального обстеження та наявної інформації встановлено, що земельні ділянки державної форми власності, які не надані у власність, користування оренду площею 23,3248 га кадастровий номер :02:001:5735, площею 32,4651 га кадастровий номер :02:001:5736 самовільно використовується невідомими особами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (на час проведення перевірки оглянуті земельні ділянки площею 23,3248 га засіяна пшеницею, площею 32,4651 га засіяна соняшником), за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо неї.

Згідно Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки №412-ДК/451/АП/09/01/-18 від 11.07.2018 за результатами візуального обстеження та наявної інформації встановлено, що земельні ділянки державної форми власності, які не надані у власність, користування, оренду площею 9,31 га кадастровий номер :02:001:0284 самовільно використовуються невідомими особами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (на час проведення перевірки оглянуті земельні ділянки площею 9,31 га частково засіяна пшеницею, частково оброблена сільськогосподарською технічкою), за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо неї.

Так, згідно ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відомості щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :02:001:5735, :02:001:5736, :02:001:0284 відсутні, тобто вказані земельні ділянки у власність, користування, або оренду не передавались.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.07.2018 року на посіви пшениці на земельній ділянці кадастровий номер :02:001:5735 площею 15,3248 га; земельній ділянці кадастровий номер :02:001:5736 площею 20,4651 га та земельній ділянці кадастровий номер :02:001:0284, площею 9,31 га накладено арешт.

Згідно протоколу огляду місця події від 09.09.2018 року встановлено, що 09.09.2018 року гр. ОСОБА_7 здійснювалось спроба скошування посівів на земельній ділянці кадастровий номер :02:001:5736 площею 20,4651 га за допомогою зернозбирального комбайна марки «КЗС -9 СЛАВУТИЧ» р.н. НОМЕР_1 , власником якого згідно протоколу огляду від 09.09.2018 року являється гр. ОСОБА_26 та вантажного автомобіля марки «КАМАЗ - 53212» р.н. НОМЕР_2 , власником якого згідно протоколу огляду місця події від 09.09.2018 року є ОСОБА_27 . На момент огляду кузов автомобіля марки «КАМАЗ - 53212» р.н. НОМЕР_2 заповнений частково насінням соняшника. У ході проведення огляду вказаний вище зернозбиральний комбайн та автомобіль КАМАЗ, кузов якого частково заповнений соняшником було вилучено до Петропавлівського ВП.

Враховуючи вищевикладене встановлено, що самовільно засіяні посіви пшениці та соняшника на вказаних земельних ділянках є предметом злочину і на їх заволодіння спрямовано кримінальне правопорушення. Під час проведення досудового розслідування виникають ризики того, що невстановлені особи будуть продовжувати вчиняти злочин, направлений на заволодіння самовільно засіяними посівами пшениці, соняшника та ячменю на вказаних земельних ділянках та в подальшому реалізовувати його з використанням добропорядних набувачів.

Виходячи з вищевикладеного та відомості, які містяться в матеріалах кримінального провадження, є реальні обґрунтовані підстави вважати, що невстановлені особи незаконно заволодіють та в подальшому реалізують зазначену сільськогосподарську культуру.

Таким чином, слідчий зазначає, що вказане майно є предметом (об`єктом) кримінального правопорушення, на яке направлено злочинний умисел невстановлених осіб, з метою ймовірного незаконного збагачення.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ, матеріальні об`єкти в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичної або фізичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його відчуження, пошкодження, псування, знищення.

На підставі вищевикладеного, з метою встановлення всіх обставин скоєного кримінального правопорушення невстановленими особами, злочинні дії яких направлені на незаконне заволодіння майном (посівами соняшника), недопущення безпідставного відчуження його, слідчий вважає, що виникає необхідність у накладенні арешту на зернозбиральний комбайн марки «КЗС -9 СЛАВУТИЧ» р.н. НОМЕР_1 , власником якого згідно протоколу огляду від 09.09.2018 року являється гр. ОСОБА_26 та вантажний автомобіль марки «КАМАЗ - 53212» р.н. НОМЕР_2 , власником якого згідно протоколу огляду місця події від 09.09.2018 року є ОСОБА_27 , кузов якого частково заповнений насінням соняшника та на вказане насіння соняшника, що є предметом кримінального правопорушення, на яке здійснено посягання та яке може бути незаконно вилучено, відчуджено.

Слідчий в судовому засіданні своє клопотання підтримала , необхідність такого засобу забезпечення кримінального провадження слідчий обґрунтував наявністю матеріалів досудового розслідування за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.197-1 КК України. та зазначила що виникає необхідність в накладенні арешту на зернозбиральний комбайн марки «КЗС -9 СЛАВУТИЧ» р.н. НОМЕР_1 , власником якого згідно протоколу огляду від 09.09.2018 року являється гр. ОСОБА_26 та вантажний автомобіль марки «КАМАЗ - 53212» р.н. НОМЕР_2 , власником якого згідно протоколу огляду місця події від 09.09.2018 року є ОСОБА_27 , кузов якого частково заповнений насінням соняшника та на вказане насіння соняшника, що є предметом кримінального правопорушення. Правовстановлюючих документів, щодо власника вказаного автотранспорту, немає, в клопотання власників вказали зі слів осіб, які приймали участь у зборі врожаю.

Власники земельних ділянок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомили , що їм на праві приватної власності, на підставі державних актів виданих у листопаді 2004 року та лютому 2005 року, належать земельні ділянки площею 1,000 га, розташовані на території Васильківської сільської ради на які вони використовують 14 років, в цьому році вони вирощували на ділянках соняшники, до збору якого вони приступили 09.09.2018 року. Збір врожаю вони доручили сусідові ОСОБА_7 який наняв техніку і допомагав організувати збір насіння соняшника. Частина врожаю була скошена, але пізно ввечері 09.09.2018 року працівники поліції зупинили роботи і повідомили, що вони незаконно збирають чуже насіння соняшника і заборонили проводити роботи, техніку зупинили, відмовились віддати їм вже скошений врожай. Водій КАМАЗу в якому перебуває скошене насіння соняшника, погрожує висипати насіння на полі і покинути поле. Прохають слідчого суддю відмовити у задоволенні клопотання, зобов`язати працівників поліції не чинити перешкоди у зборі врожаю та повернути їм, як належним власникам, вже зібране насіння соняшника.

ОСОБА_7 в судовому засіданні запевнив суд, що скошене насіння соняшника належить приватним особам, які є власниками земельних ділянок, прохає відмовити у задоволенні клопотання та відпустити з поля техніку, яку заважають забрати працівники поліції.

Прокурор клопотання підтримав просить його задовольнити, але визнав, що вже після накладення Ухвалою апеляційного суду арешту на посіви на земельних ділянках :02:001:5735 площею 15,3248 га та земельній ділянці кадастровий номер :02:001:5736, площею 20,4651га стало відомо, що до складу земельної ділянки за № :02:001:5735 входять 4 земельні ділянки, які передані у приватну власність громадянам України, а саме ОСОБА_6 ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ОСОБА_30 . Прокурор не виключає, що насіння соняшника скошене на вказаній земельній ділянці належить приватним особам, які є приватними власниками земельних ділянок, вказав, що вони звернулись до Головного управління Держнеакадастру у Дніпропетровській області з проханням проведення повторної перевірки щодо законності користування земельними ділянками за кадастровим номером :02:001:5735 площею 15,3248 га; земельній ділянці кадастровий номер :02:001:5736 площею 20,4651 га , надав суду копію листа. На його думку суд може накласти арешт на насіння соняшника, яке вже скошене з зазначеного поля і перебуває на даний час у кузові автомобіля затриманого працівниками поліції. Щодо кількості скошеного врожаю, на який він прохає суд накласти арешт пояснив, що вага насіння соняшника невідома.

Вислухавши слідчого, власників земельних ділянок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . ОСОБА_7 , прокурора, вивчивши матеріали справи слідчий суддя приходить до висновку що, клопотання слідчого не обґрунтоване в його задоволенні слід відмовити з оглядом на наступне.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частина 1 ст. 170 КПК України зазначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Відповідно до ч.2 цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Судом встановлено, що прокурор не довів належним чином достатніх підстав для накладення арешту на вилучене майно, так суду не надані законні підстави для того, щоб можна було беззаперечно вважати наявними підстави для накладення арешту на майно.

Крім цього суд звертає у вагу та, що санкція ч. 1 ст. 197-1 КК України не містить додаткового покарання у вигляді конфіскації врожаю, тоді як клопотання не конкретизоване щодо підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна та спосіб його виконання з урахуванням специфіки збору врожаю соняшника в необхідні строки а в даному випадку скошений врожай з земельних ділянок, які передані у приватну власність фізичним особам і задоволення даного клопотання приведе до порушення прав власності, що, на думку слідчого судді є неприпустимим.

Факт наявності помилки щодо визначення належності державі земельних ділянок :02:001:5735 площею 15,3248 га та земельній ділянці кадастровий номер :02:001:5736, площею 20,4651га визнав сам прокурор в судовому засіданні, щей факт підтвердили учасники судового засідання і у разі задоволення клопотання суд порушує право осіб, які є власниками земельних ділянок на які, за апеляційною скаргою прокурора , вже накладений арешт на їх посіви що також є недопустимим і грубим порушенням, що у подальшому може привести до судових спорів.

Крім цього ,по даному кримінальному провадженню, на посіви пшениці та соняшника на земельних ділянках кадастровий номер :02:001:5735 площею 15,3248 га; земельній ділянці кадастровий номер :02:001:5736 площею 20,4651 га та земельній ділянці кадастровий номер :02:001:0284, площею 9,31 га вже накладений арешт, за апеляційною скаргою прокурора , ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.07.2018 року, копія цієї ухвали надана слідчим до матеріалів клопотання на а.с.11-12.

Щодо клопотання про накладення арешту на автотранспорт слідчий суддя звертає увагу на наступне: слідчим та прокурором не встановлені належні власники зернозбирального комбайну марки «КЗС -9 СЛАВУТИЧ» р.н. НОМЕР_1 та вантажного автомобілю марки «КАМАЗ - 53212» р.н. НОМЕР_2 , до посилання слідчого на те, що власники встановлені згідно протоколу огляду місця події від 09.09.2018 року та ними є ОСОБА_27 та ОСОБА_26 , суд ставиться критично тому, що такий спосіб встановлення та підтвердження права власності, як протокол огляду законодавством не передбачений, інших доказів щодо власників автотранспорту суду не надано.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Враховуючи вищезазначене, вважаю, що клопотання слідчого не обґрунтоване, при його задоволенні суд може порушити права третіх осіб та права власників майна.

Керуючись ст. 170-175, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1