Номер провадження 1-кп/243/525/2018
Номер справи 243/3652/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» травня 2018 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

- прокурора ОСОБА_3 ,

- обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 19 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000577 від 16 березня 2018 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області 03 травня 2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мурманська Російської Федерації, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого на підставі ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Пятигірське Балаклійського району Харківської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, студента 4 курсу Слов`янського коледжу Національного авіаційного університету, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2018 року приблизно о 08 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 разом зі своїми знайомим ОСОБА_5 перебували за місцем мешкання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де у них виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме металевого кутнику з конструкції опори АДРЕСА_2 , що належить ПАТ «ДТЕК ДОНЕЦЬКОБЛЕНЕРГО».

Здійснюючи свій єдиний протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 16 березня 2018 року приблизно о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_5 підійшли до опори № 10 ПЛ 110 кВ Райгородська - Бантишево, на ділянці місцевості у с. Маяки Слов`янського району Донецької області, де розуміючи протиправний характер своїх дій, умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи і незаконного збагачення, скориставшись тим, що навколо не має сторонніх осіб, які могли б запобігти довести їх протиправні дії до кінця, та тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, застосовуючи заздалегідь підготовлені пили по металу, почали випилювати металевий кутник конструкції опори № 10 ПЛ 110 кВ Райгородська - Бантишево, що належить ПАТ «ДТЕК ДОНЕЦЬКОБЛЕНЕРГО», який ОСОБА_4 та ОСОБА_5 таємно намагались викрасти, але довести свій спільний протиправний умисел до кінця не змогли, з причин, що не залежали від їх волі, у зв`язку з тим, що були помічені працівниками Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заподіяли матеріальну шкоду ПАТ «ДТЕК ДОНЕЦЬКОБЛЕНЕРГО» на суму 883 гривні 56 копійок.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 викриваються наступними доказами.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2 КК України та суду пояснив, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але судимість знята у встановленому законом порядку. 16 березня 2018 року приблизно о 08 годині 00 хвилин, він разом зі своїми знайомим ОСОБА_5 перебували за його місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де у них виник умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме металевого кутнику з конструкції опори АДРЕСА_2 , що належить ПАТ «ДТЕК ДОНЕЦЬКОБЛЕНЕРГО». З метою таємного викрадення чужого майна, 16 березня 2018 року приблизно о 10 годині 30 хвилин, він за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_5 підійшли до опори АДРЕСА_2 , на ділянці місцевості у с. Маяки Слов`янського району Донецької області, де скориставшись тим, що навколо не має сторонніх осіб, які могли б запобігти довести їх протиправні дії до кінця, та тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, застосовуючи заздалегідь підготовлені пили по металу, почали випилювати металевий кутник конструкції опори № 10 ПЛ 110 кВ Райгородська - Бантишево, що належить ПАТ «ДТЕК ДОНЕЦЬКОБЛЕНЕРГО». Через деякий час вони побачили автомобіль співробітників поліції, та вирішили сховатися з місця кримінального правопорушення, але їх наздогнали співробітники поліції, яким вони все добровільно пояснили та показали.

У тому, що вчинив вказане кримінальне правопорушення, він щиро розкаявся.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав повністю свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2 КК України та суду пояснив, що 16 березня 2018 року приблизно о 08 годині 00 хвилин, він разом зі своїми знайомим ОСОБА_4 перебували за місцем мешкання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де у них виник умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме металевого кутнику з конструкції опори АДРЕСА_2 , що належить ПАТ «ДТЕК ДОНЕЦЬКОБЛЕНЕРГО». З метою таємного викрадення чужого майна, 16 березня 2018 року приблизно о 10 годині 30 хвилин, він за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_4 підійшли до опори № 10 ПЛ 110 кВ Райгородська - Бантишево, на ділянці місцевості у с. Маяки Слов`янського району Донецької області, де скориставшись тим, що навколо не має сторонніх осіб, які могли б запобігти довести їх протиправні дії до кінця, та тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, застосовуючи заздалегідь підготовлені пили по металу, почали випилювати металевий кутник конструкції опори № 10 ПЛ 110 кВ Райгородська - Бантишево, що належить ПАТ «ДТЕК ДОНЕЦЬКОБЛЕНЕРГО». Через деякий час вони побачили автомобіль співробітників поліції, та вирішили сховатися з місця кримінального правопорушення, але їх наздогнали співробітники поліції, яким вони все добровільно пояснили та показали.

У тому, що вчинив вказане кримінальне правопорушення, він щиро розкаявся.

Представник потерпілого ПАТ «ДТЕК ДОНЕЦЬКОБЛЕНЕРГО» - ОСОБА_8 , який належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду кримінального провадження, звернувся до суду з Заявою, в якій просить суд розглянути дане кримінальне провадження без його участі. Претензій матеріального та морального характеру не має, просить суд призначити покарання на розсуд суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 325 КПК України «Якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого».

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченими, провина обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

Із Протоколу огляду від 16 березня 2018 року вбачається, що місцем огляду є відкрита ділянка місцевості на якій розташована металева високовольтна опора, в 300 м від будинку АДРЕСА_1 . Опора розташована у полі, до якої приєднані електропостачальні дроти під напругою. В 0,5 м від опори знаходяться ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Пятигірське Балаклійського району Харківської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Мурманська Російської Федерації, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Під час огляду встановлено, що опора № 111 високовольтна, не окрашена, висота опори 15 м, у виді піраміди. В 20 м від вказаної опори металева опора № 13, високовольтна, висотою 15 м, у виді піраміди. Опори розташовані у вигляді конструкції на чотирьох металевих підставках, у вигляді металевих кутків товщиною 8 мм, розміром 70х70. На нижньому правому металевому куті опори № 13 на нижньому ряду виявлено надріз на металевому куті довжиною 4 см. В 300 м від опори № 13 у бік с. Маяки Слов`янського району Донецької області, виявлено ряд металевих опор, розташовані паралельно. Під час огляду опори виявлено два надрізи на двох металевих кутках розташовані «хрест на хрест», довжиною кожного металевого кутка по 4,8 м, розмір 70х70, товщиною 8 мм. В 1 м від опори № 13 виявлені інструменти обладнання. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 добровільно надали для огляду інструменти обладнання, а саме: тачку двоколісну з дерев`яними боковинами, дерев`яна поверхня з металевою ручкою; дерев`яну дробину довжиною 2,5 м, червоного кольору; металеві плоскогубці у кількості 2 штук; лобзик з дерев`яною ручкою, металевий (пила по металу); пили по металу у кількості 8 штук. Вказані тачка, дробина, пилки, плоскогубці вилучено та передано на добровільне збереження (т.2, а.с.7-11).

Із Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 березня 2018 року вбачається, що ОСОБА_9 заявив, що серед наданих фотознімків він впізнає хлопця на фотознімку № 3, та пояснив, що він назвався ОСОБА_4 , та разом з іншим хлопцем намагалися викрасти високовольтні опори 16 березня 2018 року у с. Маяки Слов`янського району Донецької області. Згідно до Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 березня 2018 року вбачається, що на фотознімку № 3 зображено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 (т.2, а.с.31-33).

Із Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 березня 2018 року вбачається, що ОСОБА_9 заявив, що серед наданих фотознімків він впізнає хлопця на фотознімку № 2, та пояснив, що він назвався ОСОБА_5 , та разом з іншим хлопцем намагалися викрасти високовольтні опори 16 березня 2018 року у с. Маяки Слов`янського району Донецької області. Згідно до Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 березня 2018 року вбачається, що на фотознімку № 2 зображено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 (т.2, а.с.34-36).

Із Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 березня 2018 року вбачається, що ОСОБА_10 заявив, що впізнає хлопця на фотознімку № 3, та пояснив, що він назвався ОСОБА_4 , та разом з іншим хлопцем намагалися викрасти високовольтні опори 16 березня 2018 року у с. Маяки Слов`янського району Донецької області. Згідно до Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 березня 2018 року вбачається, що на фотознімку № 3 зображено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 (т.2, а.с.38-40).

Із Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 березня 2018 року вбачається, що ОСОБА_10 заявив, що серед наданих фотознімків він впізнає хлопця на фотознімку № 2, та пояснив, що він назвався ОСОБА_5 , та разом з іншим хлопцем намагалися викрасти високовольтні опори 16 березня 2018 року у с. Маяки Слов`янського району Донецької області. Згідно до Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 березня 2018 року вбачається, що на фотознімку № 2 зображено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 (т.2, а.с.41-43).

Із Довідки-рахунок збитку за фактом спроби розкрадання металевих кутків на ВЛ 110 кВ Райгородська - Бантишево (опора № 10) вбачається, що вартість брухту чорних металів, згідно специфікації продажі брухту чорних металів зі складів продавця п. 5, складає 5,41 грн. без НДС. Враховуючи, що загальна вага металевого кутка, спроба розкрадання, якого здійснювалась 16 березня 2018 року затриманими особами складає 171,9 кг, сума збитку спричиненого товариству складає 883,56 грн. без НДС (т.2, а.с.52).

Із Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 квітня 2018 року вбачається, що ОСОБА_11 заявив, що серед наданих фотознімків він впізнає хлопця на фотознімку № 3, та пояснив, що він є ОСОБА_12 , який разом з іншим хлопцем 16 березня 2018 року намагались викрасти металевий кут з високовольтної опори у с. Маяки Слов`янського району Донецької області. Згідно до Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 квітня 2018 року вбачається, що на фотознімку № 3 зображено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 (т.2, а.с.65-67).

Із Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 квітня 2018 року вбачається, що ОСОБА_11 заявив, що серед наданих фотознімків він впізнає хлопця на фотознімку № 3, та пояснив, що він є ОСОБА_13 , який 16 березня 2018 року разом з ОСОБА_12 намагались викрасти металевий кут опори, але були затримані працівниками поліції. Згідно до Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 квітня 2018 року вбачається, що на фотознімку № 3 зображено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 (т.2, а.с.68-70).

Із Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 квітня 2018 року вбачається, що ОСОБА_14 заявила, що серед наданих фотознімків вона впізнає хлопця на фотознімку № 3, та пояснила, що він є ОСОБА_12 , який разом зі ОСОБА_13 16 березня 2018 року йшли по вул. Ратушній с. Маяки Слов`янського району Донецької області, з дробиною та тачкою. Згідно до Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 квітня 2018 року вбачається, що на фотознімку № 3 зображено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 (т.2, а.с.73-75).

Із Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 квітня 2018 року вбачається, що ОСОБА_14 заявила, що серед наданих фотознімків впізнає хлопця на фотознімку № 3, та пояснила, що він є ОСОБА_13 , який 16 березня 2018 року разом із ОСОБА_12 направлялись тачкою та дробиною по вул. Ратушній с. Маяки Слов`янського району Донецької області. Згідно до Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 квітня 2018 року вбачається, що на фотознімку № 3 зображено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 (т.2, а.с.76-78).

Із Протоколу проведення слідчого експерименту від 14 квітня 2018 року вбачається, що при проведенні вказаної слідчої дії підозрюваний ОСОБА_4 докладно розповів та показав обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме: ОСОБА_4 вказав на металевий кутник з конструкції опори АДРЕСА_2 , який 16 березня 2018 року він спільно з ОСОБА_5 за допомогою пили намагались випиляти, але не змогли через те, що їх дії були помічені та вони були зупинені працівниками поліції (т.2, а.с.108-110).

У відповідності до вимог ст. 94 КПК України, суд вважає, що слідча дія Слідчий експеримент, проведений 14 квітня 2018 року з участю підозрюваного ОСОБА_4 був проведений з додержанням вимог ст. 223, 240 КПК України, а саме - у присутності двох понятих.

Окрім того, у відповідності до ч. 3 ст. 240 КПК України «До участі у слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник», але це не є обов`язковим.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до обґрунтованого переконання, що Протокол слідчого експерименту від 14 квітня 2018 року у розумінні вимог ст. 86 КПК України є допустимим доказом, оскільки він отриманий у порядку, встановленому КПК України.

Окрім того, як зафіксовано в Протоколі вищевказаної слідчої дії, ніяких зауважень і доповнень з боку учасників слідчої дії не надійшло.

Із Протоколу проведення слідчого експерименту від 14 квітня 2018 року вбачається, що при проведенні вказаної слідчої дії підозрюваний ОСОБА_5 докладно розповів та показав обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме: ОСОБА_5 вказав на металевий кутник з конструкції опори АДРЕСА_2 , який 16 березня 2018 року він спільно з ОСОБА_4 за допомогою пили намагались випиляти, але не змогли через те, що їх дії були помічені та вони були зупинені працівниками поліції (т.2, а.с.111-113).

У відповідності до вимог ст. 94 КПК України, суд вважає, що слідча дія Слідчий експеримент, проведений 14 квітня 2018 року з участю підозрюваного ОСОБА_5 був проведений з додержанням вимог ст. 223, 240 КПК України, а саме - у присутності двох понятих.

Окрім того, у відповідності до ч. 3 ст. 240 КПК України «До участі у слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник», але це не є обов`язковим.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до обґрунтованого переконання, що Протокол слідчого експерименту від 14 квітня 2018 року у розумінні вимог ст. 86 КПК України є допустимим доказом, оскільки він отриманий у порядку, встановленому КПК України.

Окрім того, як зафіксовано в Протоколі вищевказаної слідчої дії, ніяких зауважень і доповнень з боку учасників слідчої дії не надійшло.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинувачених повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 , вірно кваліфіковано за ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч 2 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При визначенні міри покарання обвинуваченим у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченими, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризующих його обставин, віднесення кримінального правопорушення законодавством до злочинів середньої тяжкості, характер, ступінь його суспільної небезпеки, ступінь негативної майнової шкоди і наслідків для потерпілого, дані про особу обвинувачених.

Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

п.2 «Відповідно до п.1 ч.1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом… менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо».

Суд, призначаючи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 покарання, також враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Суд бере до уваги таку правову позицію, зазначену в Постанові ВСУ від 14 квітня 2016 року. Україна є правовою державою (стаття 1 Конституції України). Відповідно до частини першої статті 8 Основного Закону України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у Рішеннях від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора та від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі про призначення судом більш м`якого покарання. Так, у Рішенні № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.»

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає ті обставини, що ОСОБА_4 щиросердно розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_4 є осудним, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але судимість знята у встановленому законом порядку, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, задовільно характеризується за місцем мешкання, суд враховує також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що потерпілий не наполягає на суворій мірі покарання для обвинуваченого, і тому суд визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, однак в мінімальних межах санкцій інкримініруємої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень.

Із Постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 23.01.2014 року (справа № 5-48 кс13) вбачається, що загальні засади призначення покарання (ст.65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини по справі, ступень тяжкості скоєного правопорушення, характер та мотиви протиправних дій, враховуючи вищенаведені дані характеристики особи обвинуваченого і попередню позитивну соціальну поведінку, які знижують ступінь тяжкості скоєного правопорушення і ступінь небезпеки особи обвинуваченого для суспільства, суд, всебічно оцінюючи викладені обставини, приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_4 без реального виконання покарання і вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням у відповідності до положень ст. 75 КК України.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає ті обставини, що ОСОБА_5 щиросердно розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_5 є осудним, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, задовільно характеризується за місцем мешкання, суд враховує також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що потерпілий не наполягає на суворій мірі покарання для обвинуваченого, і тому суд визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, однак в мінімальних межах санкцій інкримініруємої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень.

Із Постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 23.01.2014 року (справа № 5-48 кс13) вбачається, що загальні засади призначення покарання (ст.65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини по справі, ступень тяжкості скоєного правопорушення, характер та мотиви протиправних дій, враховуючи вищенаведені дані характеристики особи обвинуваченого і попередню позитивну соціальну поведінку, які знижують ступінь тяжкості скоєного правопорушення і ступінь небезпеки особи обвинуваченого для суспільства, суд, всебічно оцінюючи викладені обставини, приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_5 без реального виконання покарання і вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням у відповідності до положень ст. 75 КК України.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази по справі: тачка двоколісна з дерев`яними боковинами, дерев`яна поверхня з металевою ручкою та дерев`яна дробина довжиною 2,5 м, червоного кольору, які залучені до матеріалів кримінального провадження № 0000577 від 16 березня 2018 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 19 березня 2018 року, що зберігаються у обвинуваченого ОСОБА_4 після набуття вироком чинності - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України залишити у власності обвинуваченого ОСОБА_4 .

Речові докази по справі: металеві плоскогубці у кількості 2 штук, лобзик з дерев`яною ручкою, металевий (пила по металу) та пили по металу у кількості 8 штук, які залучені до матеріалів кримінального провадження № 0000577 від 16 березня 2018 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 19 березня 2018 року, що зберігаються у обвинуваченого ОСОБА_5 після набуття вироком чинності - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України залишити у власності обвинуваченого ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370,374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Захід забезпечення кримінального провадження в порядку передбаченому ст.ст. 131, 176 КПК України не застосовувався та не обирався.

Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Захід забезпечення кримінального провадження в порядку передбаченому ст. ст. 131, 176 КПК України не застосовувався та не обирався.

Речові докази по справі: тачка двоколісна з дерев`яними боковинами, дерев`яна поверхня з металевою ручкою та дерев`яна дробина довжиною 2,5 м, червоного кольору, які залучені до матеріалів кримінального провадження № 0000577 від 16 березня 2018 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 19 березня 2018 року, що зберігаються у обвинуваченого ОСОБА_4 - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України залишити у власності обвинуваченого ОСОБА_4 .

Речові докази по справі: металеві плоскогубці у кількості 2 штук, лобзик з дерев`яною ручкою, металевий (пила по металу) та пили по металу у кількості 8 штук, які залучені до матеріалів кримінального провадження № 0000577 від 16 березня 2018 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 19 березня 2018 року, що зберігаються у обвинуваченого ОСОБА_5 - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України залишити у власності обвинуваченого ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Головуючий: суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1 .