АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 000414 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2018 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ, Запорізької області, українця, громадянина України, з вищою освітою,тимчасово не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 000414 від 31 березня 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, повернуто прокурору. Відмовлено у задоволенні задоволені клопотання захисника ОСОБА_8 щодо визначення підсудності.
Повертаючи даний обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції вказує на те, що даний обвинувальний акт містить суперечливі посилання в частині викладення формулювання обвинувачення, що не узгоджується і з положеннями п.(а) ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.
Що стосується клопотання сторони захисту щодо повторного звернення до Апеляційного суду м. Києва для визначення належної підсудності даного кримінального провадження, то таке питання у визначений процесуальний спосіб знайшло своє вирішення, а саме визначено підсудність цього кримінального провадження за Шевченківським районним судом м. Києва, а відтак підстав для задоволення зазначеного клопотання немає.
Не погодившись з ухвалою суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2018 року щодо повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні № 000414 від 31.03.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону, зокрема ч.3 ст.314 КПК України, та невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та постановити нову ухвалу, якою обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні направити до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 314, 315 КПК України.
Прокурор вважає, що зазначена ухвала є незаконною та необґрунтованою, а обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України.
Зазначені в ухвалі обставини щодо суперечливості посилання в частині викладення формулювання обвинувачення не відповідають дійсності та є надуманими. На думку прокурора, обвинувальний акт містить всі відомості фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення у тому обсязі який був встановлений в ході досудового розслідування та необхідний для доказування у кримінальному провадженні, які передбачені ст. 291 КПК України.
Посилається в своїй апеляційній скарзі на те, в обвинувальному акті зазначена правова кваліфікація правопорушення з посиланням на ч.5 ст.191 КК України та зазначенням, що « ОСОБА_6 заволодів майном шляхом зловживання службою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.191 КК України».
Крім того, посилання суду на порушення вимог ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в даному випадку є неконкретним.
Захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а судове рішення, яким обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 повернуто прокурору залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, доводи обвинуваченого та захисника, котрі заперечували проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків викладені в ст. 291 КПК України, відповідно до п. 5 ч. 2 якої, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушенні які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також формулювання обвинувачення.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що цих вимог кримінального процесуального закону органи досудового розслідування при складанні та затвердженні обвинувального акта у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, в цілому дотримались, з урахуванням при цьому обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначених п. п. 1-4 ч. 1 ст. 91 КПК України.
Щодо висновків суду першої інстанції, згідно яких даний обвинувальний акт містить суперечливі посилання в частині викладення формулювання обвинувачення, то вони є безпідставними, оскільки в обвинувальному акті фактичні обставини та формулювання обвинувачення чітко викладено і вони відповідають правовій кваліфікації дій ОСОБА_6 .
Викладене у обвинувальному акті формулювання обвинувачення не дає підстав для того, щоб вважати його неконкретним та суперечливим.
Крім цього, на стадії підготовчого судового засідання суд не вправі давати оцінку викладеним у обвинувальному акті фактичним обставинам, оскільки це можливо здійснити лише під час судового розгляду, після безпосереднього дослідження судом доказів сторони обвинувачення та сторони захисту.
Посилання суду на невідповідність формулювання обвинувачення з положенням п.(а) ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є неконкретним, а відтак не є законною підставою для повернення обвинувального акта прокурору.
Отже, висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта у кримінальному провадженні № 000414 вимогам КПК України колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, а повернення його прокурору для усунення виявлених недоліків - необгрунтованим.

Виходячи з викладеного, з урахуванням положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його права та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, та того, що колегією суддів не встановлено істотних порушень, допущених при складанні обвинувального акта, які б перешкоджали призначенню кримінального провадження до розгляду, ухвала суду першої інстанції про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 000414 щодо ОСОБА_6 за ч.5 ст. 191 КК України, не може залишатися в силі та підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги прокурора.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 413КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2018 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 000414 від 31 березня 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, повернуто прокурору скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

________________ _______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11кп/796/1610/2018 Категорія: ч.5 ст. 191КК України
Суддя у першій інстанції ОСОБА_9
Суддя апеляційної інстанції ОСОБА_1