У Х В А Л А
іменем України

26 жовтня 2018 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про передачу речового доказу на відповідальне зберігання,
В С Т А Н О В И В:
Адвокат ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про передачу речового доказу на відповідальне зберігання в кримінальному провадженні за № 0002264, в рамках якого ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 27.04.2018 року було накладено арешт на автомобіль марки BMW 750 LI, 2010 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 .
Дослідивши клопотання, долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.
Частиною 1 ст. 100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків передбачених ст. ст. 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Відповідно до п.1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких спів мірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику ( законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Зі змісту зазначеного вище вбачається, що питання про передачу речового доказу на відповідальне зберігання не відноситься до компетенції слідчого судді. Слідчим суддею вирішуються питання лише у випадках, передбачених п.п.2,3 та 4 ст. 100 КПК України.
Питання зберігання речових доказів і документів на стадії досудового розслідування, спеціальної конфіскації та вирішення питань про долю речових доказів врегульовані положеннями ст. 100 КПК України.
Зазначеною нормою віднесено до повноважень слідчого судді розгляд клопотань слідчого та/або прокурора про передачу речових доказів для реалізації, технологічної переробки, їх знищення або передачу Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості. ?
Питання зміни слідчим суддею встановленого порядку зберігання речових доказів КПК України не передбачене.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень.
Враховуючи зазначені вище обставини у їх сукупності, слідчий суддя дійшов/ висновку, що клопотання подане без додержання приписів кримінально-процесуального закону, що є підставою для його повернення.
Керуючись ч.3 ст. 26, 100, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання про передачу речового доказу на відповідальне зберігання в кримінальному провадженні за № 0002264, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, повернути адвокату ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з моменту її отримання.
Слідчий суддя