Провадження № 1-кс/756/2638/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2018 року м. Київ
Слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007725 від 25.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

в с т а н о в и в:

Згідно викладених у клопотанні слідчого обставин справи, невстановлені досудовим розслідуванням особи у 2018 році шахрайським шляхом заволоділи нежитловою будівлею, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , чим спричинили шкоду власнику вищезазначеного майна.
Слідчий СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно нежитлову будівлю АДРЕСА_1 , загальною площею 48.3 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, право власності на яку на даний час зареєстроване за ОСОБА_5 , шляхом встановлення заборон користування та відчуження. Клопотання обґрунтовується тим, що вищевказане майно постановою слідчого визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, і клопотання заявлене з метою забезпечення його збереження та уникнення можливості його втрати, передання, відчуження.
В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, внесене клопотання підтримав в повному обсязі та з викладених у ньому підстав просив суд його задовольнити. На підставі ч. 1 ст. 172 КПК України суд прийшов до висновку про можливість розгляду клопотання у відсутності слідчого, прокурора. На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України суд визнав доцільним розглянути внесене слідчим клопотання без повідомлення володільців майна, з метою забезпечення його можливого арешту.
На підставі ч.2 ст.172 КПК України клопотання розглядається у відсутності третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт.
На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів судового розгляду даного клопотання не здійснюється.
Вивчивши подані матеріали, заслухавши пояснення слідчого, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається, крім інших підстав, з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Судом встановлено, що СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0007725 від 25.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, по факту незаконного заволодіння невстановленими особами шахрайським шляхом нежитловою будівлею, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом подання підроблених документів для реєстрації права власності на нього, чим було спричинено шкоду власнику вищезазначеного будинку.
Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 139464022 від 28.09.2018, державним реєстратором ОСОБА_6 Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» 20.06.2018 зареєстроване право власності на нежитлову будівлю АДРЕСА_1 загальною площею 48.3 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, за ОСОБА_7 на підставі наступних документів: Акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта № 75 від 28.03.2006, виданого Оболонською районною в м. Києві державною адміністрацією; Розпорядження Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації № 527 від 27.05.2006; Інформаційної довідки КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» № 1295 від 15.06.2018. В подальшому, за договором купівлі-продажу № 972 від 31.08.2018, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , право власності на вказане майно перейшло до ОСОБА_5 .
При цьому, як вбачається з письмової відповіді Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації за № 104-8836 від 03.10.2018, Акт та Розпорядження за описаними вище реквізитами видавалась щодо інших об`єктів нерухомості, а також дати видачі актів та розпоряджень не співпадають, а саме: Розпорядження Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації №527 від 18.05.2006 «Про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Управлінню освіти виконавчого органу Оболонської районної ради (Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації) для реконструкції, експлуатації та обслуговування стадіону за адресою: вул. Богатирська, 2-Б в Оболонському районі м. Києва»; Розпорядження Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації № 40 від 24.01.2006 «Про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва нежитлового вбудованого приміщення № 288-289 у житловому будинку № 6/1 по вул. Богатирській» та відповідного Акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта № 75 від 28.03.2006.
Постановою слідчого від 03.10.2018 нежитлову будівлю АДРЕСА_1 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Як вбачається з протоколу від 27.09.2018 допиту представника потерпілого ОСОБА_9 , в 2005 році ТОВ «Іппон» було побудоване та введено в експлуатацію нежитлове приміщення кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (зараз «Провінція на Дніпрі») за адресою: АДРЕСА_1 ; також неподалік, за межами орендованої території, було побудовано нежитлову будівлю для охорони прилеглої території. Проте, узаконити даний об`єкт нерухомості ТОВ «Іппон» так і не вдалося, оскільки власник землі КП «Плесо» заперечував проти цього. В подальшому 02.09.2018 на територію кафе завітав ОСОБА_10 , як представник ОСОБА_5 , та вимагав звільнити вказане приміщення та надати доступ до нього законному власнику ОСОБА_5 .
Вищезазначений об`єкт нежитлова будівля, право власності на яку як на об`єкт нежитлової нерухомості зареєстроване за ОСОБА_5 , відповідає критеріям, визначеним ч. 1 ст. 98 КПК України для речових доказів, а саме є предметом, що міг бути об`єктом кримінально протиправних дій.
Враховуючи, що вищезазначений об`єкт має значення для доведення обставин кримінального провадження, і у разі невжиття заходів забезпечення кримінального провадження може бути повторно відчужений, перетворений, переданий, знищений, суд вважає обґрунтованими доводи слідчого про те, що його арешт відповідає встановленим законодавством завданням запобігти можливості вчинення вищезазначених дій.
Зазначене приміщення має істотне значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Слідчим доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
З метою недопущення знищення об`єкта, враховуючи існування реального конфлікту між особами щодо права власності на нього, існує потреба у встановленні заборони будь-яким особам користуватись ним.
За таких обставин, приймаючи до уваги, що вказане майно є предметом кримінального правопорушення, яке визнано речовим доказом, враховуючи те, що незастосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати, пошкодження, знищення, відчуження даного майна та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, суд вважає за необхідне накласти на нього арешт та встановити заборони користування та відчуження вказаним майном.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 98, 100, 167, 170-173, 395 КПК України, слідчий суддя -
у х в а л и в:
Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна: нежитлову будівлю загальною площею 48.3 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_5 , шляхом встановлення заборон користування та відчуження будь-яким особам будь-яким способом.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1