Справа № 450/2458/18 Провадження № 1-кп/450/334/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Пустомити кримінальне провадження №0001308, внесеному до ЄРДР 19.07.2018р., про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка м.Львова, з середньою освітою, заміжня, яка має на утриманні трьох малолітніх дітей, тимчасово не працююча, не військовозобов`язана, зареєстрована та проживаюча за адресою АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України раніше не судима, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України,-

з участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

судом визнано доведеним, що обвинувачена ОСОБА_3 15.07.2018р. о 13:00 год., перебуваючи в будинку за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , діючи умисно, з метою завідомо неправдивого повідомлення про вчинення злочину, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст.383 КК України, достовірно знаючи, що факт злочину не мав місця та розуміючи, що чинить протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою притягнення невинної особи до кримінальної відповідальності, здійснила завідомо неправдиве повідомлення працівнику поліції оперативному уповноваженому сектору карного розшуку Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 про те, що гр.-н ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу викрав із приміщення вищезазначеного житлового будинку АДРЕСА_1 грошові кошти в сумі 7 000,00 грн. та золоті сережки 1 000,00 грн.

За таких обставин ОСОБА_3 вчинила завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину, тобто злочин, передбачений ч.1 ст.383 КК України.

Під час досудового провадження 30.07.2018 року між прокурором Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , якій надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0001308 зі сторони обвинувачення та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участю захисника-адвоката ОСОБА_5 , які діючи добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок, як зі сторони захисту так і сторони обвинувачення, було укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до змісту угоди, обвинувачена ОСОБА_3 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України та наведені обставини його вчинення, щиро розкаялася та співпрацювала із стороною обвинувачення, раніше не судима.

Також прокурор ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.383 КК України. Сторони узгодили покарання за скоєння кримінального правопорушення за ч. 1 ст.383 КК України у виді одного року обмеження волі, та на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного за даним вироком покарання з випробуванням із встановлення іспитового строку тривалістю один рік.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненому нею кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.383 КК України визнала повністю, у вчиненому злочині розкаялася. Просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити їй узгоджене сторонами кримінального провадження покарання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 підтримали укладену сторонами кримінального провадження угоду про визнання винуватості від 30.07.2018 року та просили суд її затвердити.

Потерпілим у даному кримінальному провадженні ніхто не визнавався.

В силу частини 4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, в тому числі, злочинів невеликої тяжкості, та щодо кримінальних злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Враховуючи, що згідно ст.12 КК України злочин, вчинений обвинуваченою та кваліфікований за ч.1 ст.383 КК України, являється злочином невеликою тяжкості, та що внаслідок вчинення даного злочину завдана шкода лише державним інтересам , дані факти свідчать по відсутність перешкоди для укладення сторонами кримінального провадження та затвердження судом такої угоди .
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, а також наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, перешкод для її визнання та затвердження судом не має.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої ОСОБА_3 та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Так, обвинувачена згідно ст.89 КК України вважається раніше не судима, має постійне місце проживання, заміжня, має на утриманні трьох малолітніх дітей, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Згідно ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Згідно ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, та що умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , її форма та зміст відповідають вимогам ст.ст. 468-471 КПК та ч.1 ст.263 КК України, суд приходить до висновку про достатність належних правових підстав для затвердження угоди від 30.07.2018 року і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами кримінального провадження виду покарання за ч.1ст.383 КК України у видіодного року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного за даним вироком покарання з випробуванням із встановлення іспитового строку тривалістю один рік.

Процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.
Цивільний позов у справі не заявлявся, рішення щодо речових доказів слід вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.100,118,314, 369- 376, 468-476 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

затвердити угоду про визнання винуватості від 30 липня 2018 року, укладену між
прокурором Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 обвинуваченою ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.383 КК України та визначити їй покарання у виді одного року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_3 від відбування призначеного за даним вироком основного покарання , якщо вона протягом іспитового строку тривалістю один рік , не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки , передбачені ст.76 КК України у вигляді: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїзджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Речові докази по справі, після набрання вироком законної сили, а саме: інформаційну довідку №8282;, протокол прийняття заяви від 15.07.2018р.; протокол допитусвідків ОСОБА_7 та ОСОБА_3 ; заяву ОСОБА_3 ; постанову слідчого від 19.07.2018р.

залишити в матеріалах кримінального провадження №0001308.
Роз`яснити, що відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч. 1 ст. 473 КПК України до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СуддяОСОБА_1