УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка представляє інтереси ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 01.09.2016, -
ВСТАНОВИВ:
25.04.2018 заявники звернулись до слідчого судді із вищезазначеним клопотанням та просили скасувати арешт майна, а саме: грошових коштів у сумі 13050 дол. США (тринадцять тисяч п`ятдесят дол..США), що належать ОСОБА_5 ; грошових коштів у сумі 65000 грн (шістдесят п`ять тисяч гривень), що належать ОСОБА_4 ; накладений згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 01.09.2016
Свої вимоги мотивували тим, що при розгляді клопотання про накладення арешту на майно ні власники майна ні їх представники присутні не були, та у судове засідання не викликались. Не погоджуючись з ухвалою він звернувся до слідчого судді з відповідним клопотанням та просив арешт скасувати.
В той же час, в судове засідання призначене на 12.06.2018 об 16.30 учасники не з`явились. При цьому, про час та місце розгляду клопотання повідомлені, що підтверджується телефонограмою, яка міститься в матеріалах справи. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд скарги за його відсутності не подавав, однак 21.05.2018 через канцелярію суду адвокатом ОСОБА_3 була подана заява про залишення клопотання без розгляду.
Відповідно до ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених КПК України, в чому полягає принцип диспозитивності кримінального процесу.
Суд, слідчий суддя лише сприяє сторонам у здійсненні їх процесуальних прав.
Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне остоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх процесуальних позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України (ч.1 ст.22 КПК України)
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України (ч.2 ст.22 КПК України)
Під час кримінального провадження суд не може здійснювати одночасно функції державного обвинувачення захисту та судового розгляду (ч.3 ст.22 КПК України)
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки особи, які звернулися до слідчого судді із даним клопотанням ні сама, ні через свого представника в судове засідання на її розгляд не з`явилась, що, у сукупності з поданою заявою про залишення клопотання без розгляду, за переконанням слідчого судді свідчить про те, що вона фактично втратили цікавість до поданого клопотання.
В той же час, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що відмова у задоволенні клопотання не є перешкодою для звернення повторно до слідчого судді із відповідним клопотанням в порядку ст.303 КПК України з урахуванням положень п.3 ч.2 ст.304 КПК України.
Керуючись ст.303 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка представляє інтереси ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 01.09.2016, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а особами що не були присутні при розгляді в цей же строк з моменту отримання копії ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1