Справа № 308/8714/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 серпня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , її захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання старшого слідчого слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0002416 від 01.08.2018 року, погоджене прокурором, про застосування відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Ужгород, громадянки України, ромської народності, тимчасово не працюючої, заміжньої, без освіти, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з клопотанням в кримінальному провадженні №0002416 від 01.08.2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, погоджене прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб відносно ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано, тим, що 01 серпня 2018 року слідчим відділом Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні №0002416 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 будучи неодноразово судимою за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185 та 190 КК України, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала та повторно підозрюється у вчиненні нового умисного злочину за наступних обставин:

Так, 01 серпня 2018 року близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, спрямоване на таємне заволодіння чужим майном, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, повторно, за попередньою змовою у групі з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ще з одною невстановленою досудовим розслідуванням особою, тобто попередньо (усно) домовившись про вчинення кримінального правопорушення, шляхом вільного доступу, а саме через незачинені двері, проникла до приміщення будинку АДРЕСА_2 , звідки викрала грошові кошти в сумі 80 700 гривень 00 копійок, після чого була помічена потерпілим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та, незважаючи на це, відкрито продовжила свої дії щодо незаконного заволодіння та утримання вказаних грошових коштів і з місця вчинення даного кримінального правопорушення втекла, чим спричинила останньому матеріального збитку на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, - у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в житло.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Слідчий зазначає, що 01.08.2018 року о 20 годині 00 хвилин було фактично затримано гр. ОСОБА_5 , про що старшим слідчим слідчого відділу Ужгородського відділу поліції ОСОБА_4 було складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, в порядку ст. 208 КПК України.

02.08.2018 року о 15 годині 00 хвилин старшим слідчим слідчого відділу Ужгородського відділу поліції за погодженням прокурора Ужгородської місцевої прокуратури було повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням в житло.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язана із необхідністю запобігання ризикам, передбачених ст.177 КПК України.

Підставами застосування запобіжних заходів є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи те, що підозрювана ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 8-ми років, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.177 КПК України), незаконно впливати на потерпілих, свідків, шляхом їх підкупу або залякування (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст.177 КПК України), вчинити інше кримінальне правопорушення, (п.5 ст.177 КПК України) та існує ризик її протиправної поведінки.

ОСОБА_5 наразі підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, який належить до тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення яких законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років.

Слідчий вказує, не те, що 11.05.2018 року заступником начальника слідчого відділення Рівненського районного відділення поліції Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітаном поліції ОСОБА_9 було винесено постанову про зупинення досудового розслідування та про оголошення розшуку підозрюваного, а саме ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також Ухвалою слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_11 №570/5720/14-к від 15.05.2018 року надано дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу тривання під вартою по матеріалах кримінального провадження за №0000397 від 09.04.2014 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Зважаючи на викладене, а також враховуючи те, що ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі визнання винуватою у вчиненні тяжкого злочину, яке у свою чергу не може бути іншим ніж позбавлення волі. Вказує слідчий, що у сторони обвинувачення є достатні підстави ініціювання перед слідчим суддею питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Висновки сторони обвинувачення, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим кримінальним процесуальним законом є не припущенням, а об`єктивною дійсністю. З цих підстав більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 2 ст. 177 КК України.

З огляду на вказані вище обставини слідчий просить: застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Ужгород, громадянки України, ромської народності, тимчасово не працюючої, заміжньої, без освіти, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Захисник підозрюваної у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні вказаного клопотання. Крім того, просив врахувати особу її підозрюваного, остання не має наміру ухилятися від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні іншим чином. Просила врахувати, що підозрювана має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, однак наявні свідоцтва стосовно тільки двох, а її чоловік на даний час перебуває в УВП № 9 під вартою.

Підозрювана у судовому засіданні підтримала думку свого захисника, просила відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого з приводу внесеного клопотання, підозрюваної та його захисника, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини. Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу. Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Слідчий суддя враховує, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого їй правопорушення підтверджується дослідженими доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від громадянина ОСОБА_8 від 01.08.2018 року; протоколом огляду місця події за адресою м. Ужгород, вул. Осипенка, 10 від 01.08.2018 року; протоколом огляду місця події за адресою м. Ужгород, вул. Яна Гуса, 18 від 01.08.2018 року; показами потерпілого ОСОБА_8 від 02.08.2018 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.08.2018 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.08.2018 року, згідно яких підозрювану впізнав потерпілий; показами свідка ОСОБА_12 від 01.08.2018 року; показами свідка ОСОБА_13 від 02.08.2018 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.08.2018 року; показами підозрюваного від 02.08.2018 року.

01.08.2018 року о 20 годині 00 хвилин було фактично затримано гр. ОСОБА_5 , про що старшим слідчим слідчого відділу Ужгородського відділу поліції ОСОБА_4 було складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, в порядку ст. 208 КПК України.

02.08.2018 року о 15 годині 00 хвилин старшим слідчим слідчого відділу Ужгородського відділу поліції за погодженням прокурора Ужгородської місцевої прокуратури було повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням в житло.

Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 8-ми років, яке відноситься до категорії тяжких.

Згідно відповіді Ужгородського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Закарпатській області, наявний актовий запис про шлюб №126 від 09.03.2017 року складеного відносно гр.. ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прізвище нареченої після укладення шлюбу змінено на ОСОБА_16 .

Слідчий суддя враховує, також те, що 11.05.2018 року заступником начальника слідчого відділення Рівненського районного відділення поліції Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітаном поліції ОСОБА_9 було винесено постанову про зупинення досудового розслідування та про оголошення розшуку підозрюваної, а саме ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та Ухвалою слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_11 №570/5720/14-к від 15.05.2018 року надано дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу тривання під вартою по матеріалах кримінального провадження за №0000397 від 09.04.2014 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК Україн, тому є підстави вважати, що остання, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення та існує ризик її протиправної поведінки.

Слідчий суддя вважає, що є підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрювана може незаконно впливати на потерпілого та свідків, у цьому кримінальному провадженні, що в свою чергу, зможе призвести до зміни їх показів або відмови від давання показів, може знищити, сховати або спотворити незаконно здобуті грошові кошти, які являються предметом вчинення злочину та мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

До того ж, крім наявності вказаних ризиків, слідчий суддя також враховує особу підозрюваної, зокрема те, що ОСОБА_5 , офіційно не працює, її майновий стан є незадовільним, будучи неодноразово судимою за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185 та 190 КК України, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала та повторно підозрюється у вчиненні нового умисного злочину.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає підстави для обрання запобіжного заходу стосовно останній у виді тримання під вартою.

Крім цього, за допомогою застосування до ОСОБА_5 заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом. Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, виходить з вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, і вважає, що розмір застави, враховуючи його майновий та сімейний стан, відсутність постійного місця роботи, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення в якому підозрюється, та що підозрюється у спричиненні потерпілому матеріального збитку на суму 80 700 гривень 00 копійок, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, та який є помірним для неї, передбачений цим Кодексом, - становить 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 70480 грн.

Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У разі внесення застави на ОСОБА_5 відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, слід покласти обов`язки.

Під час розгляду відповідного клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу підозрювана ОСОБА_5 повідомила суду про те, що проживає за адресою АДРЕСА_1 , разом зі своїми неповнолітніми дітьми, а саме ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та зі слів ОСОБА_5 , сина ОСОБА_19 , 2012 року народження. Проти взяття її під варту заперечувала, посилаючись на те, що в такому разі діти опиняться без догляду, оскільки її чоловік перебуває в УВП №9 під вартою.

Документів на підтвердження того, що підозрювана проживає з неповнолітніми та що ОСОБА_19 , 2012 року народження є дитиною саме підозрюваної, суду не надано.

Незважаючи на це, суд не вправі залишити ці відомості без реагування, та вважає за необхідне, в порядку ст. 7, 9, 378 КПК України порушити перед органами у справах неповнолітніх питання щодо перевірки повідомлених підозрюваною відомостей та, у разі необхідності, вжиття заходів щодо влаштування неповнолітніх.

Так, чинний КПК України безпосередньо не передбачає обовязку слідчого судді вживати заходів щодо влаштування дітей підозрюваного у разі взяття його під варту.

Водночас у ч. 1 ст. 378 КПК України передбачено, що, за наявності в обвинуваченого неповнолітніх дітей, які залишилися без нагляду, непрацездатних батьків, баби, діда, прабаби, прадіда, які потребують матеріальної допомоги і залишилися без нагляду, суд зобов`язаний одночасно з ухваленням вироку порушити окремою ухвалою питання перед службою в справах дітей або відповідним органом опіки та піклування, органом соціального захисту населення про необхідність влаштування цих неповнолітніх, непрацездатних або встановлення над ними опіки чи піклування.

Виходячи із загальних засад кримінального судочинства, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, ці правила можуть бути застосовані й при вирішенні питання про взяття особи під варту.

Відповідно до Законів України "Про охорону дитинства", "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", "Про соціальні послуги" і "Про соціальну роботу з сім`ями, дітьми та молоддю", а також згідно п. 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ № 866 від 24.09.2008 року, безпосереднє ведення справ та координація діяльності щодо забезпечення захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, дітей, які постраждали внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, покладаються на служби у справах дітей районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, сільських, селищних рад об`єднаних територіальних громад.

Таким чином, існують всі підстави для звернення до Служби у справах дітей Ужгородської міської ради з вимогою щодо вжиття заходів по перевірці повідомлених ОСОБА_5 обставин та, у разі наявності для цього підстав, вжиття заходів щодо влаштування вказаних неповнолітніх на час перебування ОСОБА_5 під вартою.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 ,у кримінальному провадженні №0002416 від 01.08.2018 року, погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Ужгород, громадянки України, ромської народності, тимчасово не працюючої, заміжньої, без освіти, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 28.09.2018 року.

Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Ужгород, громадянки України, ромської народності, тимчасово не працюючої, заміжньої, без освіти, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої, покладених на неї обов`язків передбачених цим Кодексом, - в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 70480 грн.

Роз`яснити, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Ужгород, громадянки України, ромської народності, тимчасово не працюючої, заміжньої, без освіти, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки: - прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; - не відлучаться із населеного пункту, в якому вона фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Ужгород, громадянки України, ромської народності, тимчасово не працюючої, заміжньої, без освіти, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої, що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зобов`язати Службу у справах дітей Ужгородської міської ради вжити заходів щодо встановлення обставин та умов проживання, матеріального та духовного розвиту неповнолітніх дітей, підозрюваної ОСОБА_5 , а саме ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та зі слів ОСОБА_5 , сина ОСОБА_19 , 2012 року народження, які проживають разом з нею за адресою АДРЕСА_1 . У разі наявності для цього підстав, визначених законом, вжити заходів щодо влаштування вказаних неповнолітніх на час перебування ОСОБА_5 під вартою.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1