Справа № 545/592/18
Провадження № 1-в/545/175/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.05.2018 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника колонії ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області клопотання засудженої:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянки України, освіта середня-спеціальна, не заміжня, до засудження мешкала АДРЕСА_1 , раніше судимої :

-30.08.2012 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч.1,15 ч.2,76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік ;

-30.09.2013 року Жовтневим районним судом м. Кривого Року за ст. 309 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч. 1 КК України частково приєднано покарання за вироком від 30.08.2012 року та остаточно призначено покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнена 02.07.2014 року на підставі ЗУ « Про амністію у 2014 році ».;

-04.12.2014 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

-02.06.2015 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.

-22.09.2015 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 15 ч.2,185 ч.2,70 ч.1,71 КК України; 24.11.2015 року апеляційним судом Дніпропетровської області вирок від 22.09.2015 року в частині призначеного покарання скасовано та призначено покарання у виді 3 років 5 місяців позбавлення волі;

-23.02.2016 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі.

Засуджена вироком Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу від 12.05.2016 року за ст. 185 ч.2, 70 ч. 4 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.07.2016 року вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 12.05.2016 року залишено без змін,зараховано період із 06.08.2015 року по 21.07.2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до правил ч. 5 ст. 72 КК України,

Початок строку покарання 12.05.2016 року, кінець строку покарання 22.10.2018 року,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
ВСТАНОВИВ:

Засуджена ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про застосування до неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що вона відбула 2/3 строку покарання і довела своє виправлення.

Засуджена в судовому засіданні своє клопотання підтримала та прохала його задовольнити.

Представник колонії протии задоволення клопотання заперечувала, вважає, що ОСОБА_5 не довела свого виправлення.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, вважає, що засуджена за час відбування покарання не довела своє виправлення і тому не заслуговує на застосування до неї умовно дострокового звільнення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу , суд приходить до висновку, що клопотання засудженої задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.537 ч.2 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ч.ч.2,3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 2/3 строку покарання.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Так, ОСОБА_5 раніше неодноразово судима за вчинення умисних злочинів , на шлях виправлення не стала та 12.05.2016 року засуджена Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 2, 70 ч.4 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі.

За час відбування покарання, понад рік, засуджена ні стягнень , ні заохочень не мала.

Як вбачається із характеристик на засуджену ОСОБА_5 від 07.09.2016 року, 17.10.2016 року, 15.06.2017 року та 04.01.2018 р., остання характеризується посередньо, у відношенні до працівників адміністрації не завжди тактовна та ввічлива, законні вимоги виконує під контролем, не усвідомлює тяжкість скоєного злочину, винною себе не вважає ( а.о.с. 114,125,139,162 ).

Даний факт також підтверджується витягами із протоколів засідань комісії Надержиншинської виправної колонії від 07.09.2016 р. № 24, від 17.10.2016 р. № 27 від 15.06.2017 року № 15 та від 04.01.2018 року № 1, згідно яких вбачається, що засуджена не стала на шлях виправлення в зв`язку із чим їй було відмовлено у застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, заміні умов тримання, застосуванні умовно-дострокового звільнення. (а. о/с 123,134,147,168).

Як вбачається з характеристики на засуджену від 19.03.2018 року ОСОБА_5 характеризується задовільно, до виконання своїх трудових обов`язків відноситься незадовільно, має низький відсоток виконання норм виробітку, засуджена не стала на шлях виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення ( а.с.10-11 ).

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
Однією із головних умов для умовно- дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.
Відмовляючи в задоволенні подання, суд враховує особу засудженої, дані про поведінку засудженої і її ставлення до праці за весь період відбування покарання, виходить з того, що єдиною та достатньою підставною умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженої, що повинно підтверджуватися її сумлінною поведінкою та ставленням до праці у процесі відбування покарання.

Таким чином, враховуючи особу засудженої, суд вважає, що вище наведені обставини не можуть свідчити про сумлінну поведінку та чесне ставлення до праці ОСОБА_5 за період відбування покарання і тому приходить до висновку, що необхідні підстави для умовно-дострокового звільнення засудженої відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, ст.539 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1