Провадження №: 1-кс/752/1287/18
У Х В А Л А

22.02.2018 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Георгієвський" про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000045 від 04.12.2012 року,-

встановив :

У провадження слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Георгієвський Резиденс» на підставі ст. 174 КПК України.

Адвокат ОСОБА_3 , у вимогах даного клопотання просить скасувати арешт, накладений на об`єкт нерухомого майна - нежилі приміщення, загальною прощею 538,80 кв.м. (далі - майно), що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ТОВ «Георгієвський Резиденс» (код 3733486), шляхом заборони відчужувати, розпоряджатись будь-яким чином зазначеним приміщенням.

Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, вказує, що арешт було накладено не обґрунтовано та з порушенням приписів ст. 170 КПК України, оскільки органом досудового розслідування не доведено належним та допустимими доказами, факт того, що арештоване нерухоме майно є процесуальним доказом наявності події злочину, також посилається на те, що застосування в подальшому такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, через те, що досудове розслідування здійснюється з 2012 року і до сьогоднішнього дня було достатньо часу для встановлення об`єктивних обставин вчиненого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 398, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 233, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. З ст. 212, ч. 5 ст. 191, ч. З ст. 209 КК України і оскільки цього не відбулось, то подальше втручання в право власності є не доцільним.

Заявник у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Прокурор у судове засідання не з`явився, направив заперечення , якими просив відмовити в задоволенні клопотання .

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про скасування арешту, поданого адвокатом ОСОБА_3 , та дослідивши матеріали провадження, приходить до наступного висновку.

Першим слідчим відділом управління з розслідувань кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000045 від 04.12.2012 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 398, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 233, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.

В рамках цього кримінального провадження ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06 листопада 2017 на об`єкт нерухомого майна - нежилі приміщення, загальною площею 538,80 кв.м в тому числі з №1 по № 18, з №20 по №21 (групи приміщень №7), площею 455,00 кв.м., з № 1 по № 4 (групи приміщень №8), площею 19,00 кв.м, місця спільного користування 64,80 кв.м. за адресою м. Київ, вул.. Рейтарська, буд. 8-5 (літера Б), який належить на праві власності ТОВ «Георгієвський Резиденс» (код 37533486).

15 січня 2018 року, ухвалою Апеляційного суду м. Києва, ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06 листопада 2017 року, якою задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_4 та накладено арешт на об`єкти нерухомого майна скасовано та постановлено нову ухвалу, якою накладено арешт на об`єкти нерухомого майна по вулиці Рейтарська, буд. 8-5 (літера Б) в м. Київ загальною площею 538,80 кв.м в тому числі з №1 по № 18, з №20 по №21 (групи приміщень №7), площею 455,00 кв.м., з № 1 по № 4 (групи приміщень №8), площею 19,00 кв.м, місця спільного користування 64,80 кв.м., який належить на праві власності ТОВ «Георгієвський Резиденс» (код 37533486), із забороною їх відчуження будь яким чином, без позбавлення права ним користуватися.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Слідчому судді не надано даних, що станом на час розгляду даного клопотання про скасування арешту майна в кримінальному провадженні службовим особам ТОВ «Георгієвський Резиденс» повідомлено про підозру, при цьому слід наголосити на тому, що ТОВ «Георгієвський Резиденс» не є жодним, з перелічених у ч. 5 ст. 170 КПК України, суб`єктом кримінального провадження.

У клопотанні про скасування арешту, представник власника майна, наголошує на тому, що ТОВ «Георгієвський Резиденс» є законним власником арештованого майна, переданого йому, учасниками (засновниками) як внесок до статутного капіталу, за Актом приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу від 24.02.2011. Саме на підстав цього Акта, а також протоколу № 1 від 23.02.2011 року відбулось внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно .

Натомість, як зазначає прокурор в клопотанні про накладення арешту, обставини кримінального провадження стосуються періоду з 2007 по 2010 рік, тобто події, що мали місце до набуття ТОВ «Георгієвський Резиденс» права власності на арештоване нерухоме майно.

Крім того, слідчий суддя, відмічає, що з матеріалів справи, вбачається, що на думку органу досудового розслідування згадане нерухоме майно здобуто ТОВ «Георгієвський Резиденс» кримінально протиправним шляхом, тобто відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Однак, в матеріалах справи, відсутні докази, які підтверджують той факт, що службовими особами ТОВ «Георгієвський Резиденс», в порушення діючого законодавства вчинялися дії, спрямовані на незаконне заволодіння майном територіальної громади міста Києва, а також про те, що згадане нерухоме майно, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення і відповідають критеріям ст. 98 КПК України.

При цьому, долучена прокурором до матеріалів клопотання постанова про визнання вказаного нерухомого майна речовими доказами в кримінальному провадженні також таких даних не містить. Приймаючи таке рішення прокурор обмежився виключно цитуванням ст. 98 КПК України, без будь-якої вказівки про можливу належність арештованого майна до речових доказів.

В свою чергу, висновки зроблені Апеляційним судом м. Києва в ухвалі від 15 січня 2018 року, не спростовують доводи представника власника арештованого майна.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що на даній стадії досудового розслідування не доведено, що є необхідність у забезпеченні кримінального провадження, як арешт майна, з чим кримінально процесуальний закон пов`язує можливість скасування арешту майна.

Враховуючи, що у матеріалах клопотання про накладення арешту відсутні достатні докази вчинення злочину за участю службових осіб ТОВ «Георгієвський Резиденс», наявність підстав вважати, що існує правова підстава для арешту майна взагалі спростовується. Тобто спростовується той факт, що арештоване майно належне ТОВ «Георгієвський Резиденс», здобуте незаконним шляхом, а відтак клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-175, 309 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Георгієвський Резиденс» - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений в рамках кримінального провадження № 0000045, по справі № 752/7937/17, на об`єкт нерухомого майна - нежилі приміщення, загальною площею 538,80 кв. м в тому числі з №1 по № 18, з №20 по № 21 (групи приміщень №7), площею 455,00 кв.м., з № 1 по № 4 (групи приміщень №8), площею 19,00 кв.м, місця спільного користування 64,80 кв.м. за адресою м. Київ, вул.. Рейтарська, буд. 8-5 (літера Б), який належить на праві власності ТОВ «Георгієвський Резиденс» (код 37533486).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя :