ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2517/18

21 вересня 2018 року

м.Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000527 від 04.09.2018 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Золотолин Костопільського району Рівненської області, українець, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , освіта загальна середня, працездатний, який не працює та не навчається, не одружений, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 28.08.2018 близько 06:30 з метою вчинення крадіжки прибув до приміщення корівника, який розташований за адресою АДРЕСА_2 , вхід до якого здійснюється вільно. Перебуваючи на місці та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме, крадіжку цегли, ОСОБА_3 за допомогою зубила та молотка, які взяв із собою, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, з корисливих спонукань, вибив із стіни корівника, який належить ОСОБА_5 , 300 цеглин розміром 26х12х6 см, вартістю 4 гривні кожна, загальною вартістю 1200 гривень. Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріального збитку ОСОБА_5 на загальну суму 1200 гривень.

Такими діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України, а саме, умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Діючи повторно, ОСОБА_3 04.09.2018 близько 06:30 з метою вчинення крадіжки пробув до приміщення корівника, який розташований за адресою АДРЕСА_2 , вхід до якого здійснюється вільно. Перебуваючи на місці та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме, крадіжку цегли, ОСОБА_3 за допомогою зубила та молотка, які взяв із собою, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, з корисливих спонукань, вибив із стіни корівника, який належить ОСОБА_5 , 73 цеглини розміром 26х12х6 см, вартістю 4 гривні кожна, загальною вартістю 292 гривень та намагався винести цеглу в поле.

Однак, свій злочинний намір ОСОБА_3 не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки під час вчинення даної крадіжки був затриманий власником корівника, ОСОБА_5 .

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, а саме, замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

17 вересня 2018 року під час провадження досудового розслідування між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 було досягнуто угоди про примирення

Згідно з умовами вказаної угоди, підозрюваний ОСОБА_3 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, у підготовчому судовому засіданні попросити вибачення у потерпілого ОСОБА_5 за скоєні ним кримінальні правопорушення.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 у разі затвердження такої угоди, а саме, за ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України штраф в розмірі 50 /п`ятдесяти/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України обмеження воли тривалістю 1 /один/ рік. На підставі ч.1 ст.70 Кримінального кодексу України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді обмеження волі тривалістю 1 /один/ рік. На підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням та покласти на нього обов`язки передбачені ст.76 Кримінального кодексу України.

В угоді визначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, винним себе визнав повністю, попросив вибачення у потерпілого за вчинені кримінальні правопорушення та дав згоду на застосування узгодженої сторонами міри покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст.469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Прокурор у судовому засіданні просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене в угоді покарання. Свою позицію прокурор обґрунтовує тим, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України.

Присутній у судовому засіданні потерпілий просив суд затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене ними покарання для ОСОБА_3 . Пояснив суду, що завданий збиток обвинуваченим відшкодовано повністю.

Судом встановлено, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості. Міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкціям, передбаченим ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, в ході підготовчого судового засідання, судом встановлено, що обвинувачений та потерпілий повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Дослідивши укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 угоду про примирення від 17.09.2018, суд дійшов висновку, що умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Враховуючи викладене, наявні підстави для затвердження угоди про примирення.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а також замах на умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинену повторно, кваліфікує його дії за ч.1 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, та дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання, а саме, за ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України штрафу в розмірі 50 /п`ятдесяти/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України обмеження воли тривалістю 1 /один/ рік. На підставі ч.1 ст.70 Кримінального кодексу України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді обмеження волі тривалістю 1 /один/ рік. На підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням та покласти на нього обов`язки передбачені ст.76 Кримінального кодексу України.

Вирішуючи питання про речові докази суд керується приписами ст.100 КПК України.

Речовий доказ, цегла розміром 26х12х6 см в кількості 373 штуки, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили вважати повернутим за належністю.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 377, 475, 100, 122, 124, 394 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 17 вересня 2018 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч3 ст.15 ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання, а саме:

за ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України у виді штрафу в розмірі 50 /п`ятдесяти/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень;

за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України у виді обмеження воли тривалістю 1 /один/ рік.

На підставі ч.1 ст.70 Кримінального кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточну міру покарання у виді обмеження воли тривалістю 1 /один/ рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 /один/ рік.

Відповідно до п.п.1-2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався.

Речовий доказ, цегла розміром 26х12х6 см в кількості 373 штуки, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили вважати повернутим за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1