Дата документу Справа № 334/3587/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/602/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 334/3587/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2018 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України,

відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 , погодженого з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , із забороною підозрюваному залишати це житло на строк 58 діб до 21 липня 2018 року, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п. 2, п. 3, п. 4, п. 8, п. 9 ч. 5 ст. 194 КПК України,

в с т а н о в и л а:
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2018 року щодо ОСОБА_7 , у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неповнотою судового розгляду, та постановити нову ухвалу про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Апелянт вважає, що слідчий суддя прийняв рішення без дотримання вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, оскільки не врахував, що ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочин, ним було вжита низка заходів, направлених на переховування від правоохоронних органів та знищення речових доказів, він не одружений, не має на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку, офіційно не працевлаштований, тобто не має стійких соціальних зв`язків, отже, може вчинити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінального покарання, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Також прокурор звертає увагу на те, що слідчий суддя в неповному обсязі врахував, що свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 під час проведення впізнання, впізнали ОСОБА_7 як особу, яка спричинила ОСОБА_14 тяжкі тілесні ушкодження, а також те, що під час обшуку 23.05.2018 року за місцем мешкання підозрюваного було вилучено металевий предмет, схожий на мінометну міну з додатковим металевим предметом та його кросівки синього кольору фірми «Крокс» з нашаруванням речовини бурого кольору, що підозрюваний після скоєння злочину, змінив номер мобільного телефону та вживав певні заходи, скеровані на переховування.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підозрюваного та захисника, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, представника потерпілого, який просив застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно зі змістом судового рішення, 18 травня 2018 року, приблизно о 01 години 50 хвилин, невстановлена особа, перебуваючи у барі «Вірний» за адресою: м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд. 17-А, на ґрунті раптово виниклого словесного конфлікту з ОСОБА_14 , наніс йому, невстановленим досудовим розслідуванням ножем, чисельні удари в область грудної клітини, серця, печінки, тулуба, тобто у життєво важливі органи, чим спричинив останньому тілесні ушкодження, після чого, залишив бар «Вірний».

18 травня 2018 року по вказаному кримінальному правопорушенню черговим Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області винесено рапорт та зареєстровано у журналі ЄО заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події під № 13970, № 13975, № 13977.

22 травня 2018 року о 21 годині 05 хвилин ОСОБА_7 було в затримано в порядку ст. 208 КПК України.

23 травня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Враховуючи дані про особу підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, посилаючись на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також на те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам, слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без застосування застави.

З урахуванням даних про особу ОСОБА_7 , а також того, що повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, та матеріали кримінального провадження не містять достатніх та достовірних доказів, що вказують на вчинення підозрюваним цього кримінального правопорушення, відсутність підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді свідчить про те, що ОСОБА_7 був незаконно затриманий, а в клопотанні слідчого не наведені переконливі ризики, які роблять неможливим застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, слідчий суддя відмовив у застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосував запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням низки обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя, перевіривши клопотання слідчого, з урахуванням даних про особу ОСОБА_7 , у зв`язку з відсутністю, на думку слідчого судді, обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а також переконливих ризиків, які роблять неможливим застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, відмовив у застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосував запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням низки обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині відсутності ризиків, передбачених п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були заявлені у клопотанні, а саме можливості ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду і незаконно впливати на свідків, виходячи з наступного.

Так, у контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
На думку колегії суддів, покладені слідчим суддею на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені пунктами 8 та 9 ч. 5 ч. 194 КПК України, а саме: здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а також носити електронний засіб контрою, зможуть запобігти зазначеним ризикам.

Що стосується ризику впливу ОСОБА_7 на свідків у провадженні, то, як вважає колегія суддів, покладений при застосуванні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обов`язок заборони спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, є достатнім для його запобігання.

Крім того, забезпеченню належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 , запобіганню зазначених ризиків, а також ризику знищення ОСОБА_7 речових доказів, здатний запобігти й застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , на що посилається в апеляційній скарзі прокурор, як на підставу для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

З урахуванням викладеного, доводи прокурора в цій частині є неспроможними, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню.

Крім того, слідчий суддя зазначив в ухвалі, що повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, та матеріали кримінального провадження не містять достатніх та достовірних доказів, що вказують на вчинення підозрюваним цього кримінального правопорушення.

Спростовуючи доводи слідчого судді в цій частині, прокурор послався в апеляційній скарзі на те, що свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 під час проведення впізнання, впізнали ОСОБА_7 як особу, яка спричинила ОСОБА_14 тяжкі тілесні ушкодження, що під час обшуку 23.05.2018 року за місцем мешкання підозрюваного було вилучено металевий предмет, схожий на мінометну міну, з додатковим металевим предметом та його кросівки синього кольору фірми «Крокс» з нашаруванням речовини бурого кольору, а також на те, що підозрюваний після скоєння злочину, змінив номер мобільного телефону та вживав певні заходи, скеровані на переховування.

Викладене, як вважає прокурор, свідчить про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

За таких обставин та виходячи з матеріалів провадження, довід прокурора в цій частині заслуговує на увагу колегії суддів, оскільки слідчий суддя в порушення вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, не оцінив у повному обсязі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, та дійшов передчасного висновку про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає встановленими обставини, передбачені п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, та не доведеними, обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, у зв`язку з чим, доходить висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нового судового рішення.

Керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2018 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , із забороною підозрюваному залишати це житло на строк 58 діб до 21 липня 2018 року, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п. 2, п. 3, п. 4, п. 8, п. 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 , погодженого з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області ОСОБА_10 , про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , із забороною підозрюваному залишати це житло на строк 58 діб до 21 липня 2018 року, з покладенням на підозрюваного наступних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не виїжджати за межі Запорізької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контрою.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: