ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/113/18 Справа № . Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000707 за апеляційною скаргою прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 жовтня 2018 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді від 03.10.2018 року про відмову в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_7 скасувати, у зв`язку з порушенням вимог кримінального процесуального закону, ухвалити нову ухвалу, якою обрати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при обранні запобіжного заходу підозрюваному суд не врахував ризики наведені слідчим у клопотанні, а також тяжкість скоєного ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину.
Крім того вказує на те, що ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, єдиним способом заробітку останнього є вчинення аналогічних злочинів.
Зазначає, що судом не надано належну оцінку можливості, при обранні підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, чинити вплив на свідків цього правопорушення, з метою зміни їх показів в судовому засіданні, а також, що останній може змінити місце проживання.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 жовтня 2018 рокубуло відмовлено в задоволенні клопотання слідчого щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , з 22.00 до 05.00 годин за винятком часу пов`язаного з працею строком до 01 грудня 2018 року з покладанням на нього обов`язку прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що в клопотанні та в судовому засіданні слідчий та прокурор не довели суду, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому враховуючи, що підозрюваний щиро кається у скоєному, має на утриманні неповнолітню дитину, одружений, тобто має міцні соціальні зв`язки, слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваному необхідно обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника, які просили в задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовити, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Частина 2 статті 177 КПК України передбачає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями частини 1 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у рішенні від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29 вересня 2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинно мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

На думку колегії суддів, при обрані ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту ці вимоги закону були дотримані.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яка достатньою мірою підтверджується наданими матеріалами.

При розгляді клопотання щодо застосування запобіжного заходу до ОСОБА_7 , слідчим суддею було враховано, що підозрюваний щиро кається у скоєному, має на утриманні неповнолітню дитину, одружений, тобто має міцні соціальні зв`язки.

При цьому, доводи прокурора щодо неврахування судом тяжкості вчиненого злочину ОСОБА_7 є безпідставними, оскільки сам по собі факт вчинення інкримінованого цьому підозрюваному кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, незаконного впливу на свідків, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту.

Твердження прокурора щодо неофіційного працевлаштування ОСОБА_7 не може бути взято до уваги апеляційним судом, оскільки вказана обставина була врахована судом першої інстанції при розгляді клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що слідчий та прокурор не довели суду, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Колегія суддів вважає, що наявність щодо підозрюваного інших ризиків з числа, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та зазначених слідчим у своєму клопотанні, не є достатньою вагомістю для застосування до цього підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою, у зв`язку з чим доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_7 саме цього виключного запобіжного заходу, колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення щодо останнього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України лише у такий спосіб.

Також, відповідно до положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, запобіжний захід застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням існуючим ризикам. Запобіжний захід має відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого особа підозрюється, а також бути співмірним з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обрані запобіжного заходу ОСОБА_7 , у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст.178 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі обставини, враховані судом, у сукупності дають достатні підстави для обрання цьому підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції про те, що запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.

При цьому також приймається до уваги, що на протязі часу з дня обрання запобіжного заходу та до дня апеляційного розгляду не виникло будь-яких підстав для висновку, що запобіжний захід у виді домашнього арешту не є дієвим та достатнім для усунення наявних щодо ОСОБА_7 ризиків.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 181 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги прокурора слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 жовтня 2018 року - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 жовтня 2018 рокущодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ _________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3