Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

04 липня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за клопотанням слідчого СВ Березнівського ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 (далі слідчий) від 15 червня 2018 року про арешт тимчасово вилученого майна у рамках кримінального провадження №0000282, за внесеними відомостями до ЄРДР від 13 червня 2018 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає у АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України;
За участі:
секретаря с/з ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

захисника-адвоката ОСОБА_8 ;

за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Березнівського районного суду Рівненської області від 19 червня 2018 року;

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , який представляє інтереси підозрюваного ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді Березнівського районного суду Рівненської області від 19 червня 2018 року про арешт тимчасово вилученого у підозрюваного ОСОБА_5 майна скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Згідно оскаржуваної ухвали, було задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на тимчасово вилучене майно (речові докази) у кримінальному провадженні №0000282 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, а саме:

1)футболку сірого кольору з білими полосами;

2)джинсові штани чорного кольору;

3)двоє кросівок марки «Reеbok», синього кольору;

4)перцевий балончик сльозоточивої та дратівливої дії;

5)мобільний телефон марки «LG» сірого кольору;

6)мобільний телефон марки «Motorola» чорного кольору;

7)гаманець чорного кольору;

8)металевий ніж з дерев`яною рукояткою;

9)металевий ніж «STAINLESS»;

10)ключ синього кольору,

11)ключ чорного кольору з брелком червоного кольору,

12)три металеві ключі з брелком темно-зеленого кольору,

13)дев`ять металевих ключів з брелком зеленого кольору;

14)банківська картка «Приват Банк Універсальна» № НОМЕР_1 ;

15)пластикова картка білого кольору та пластикова картка «Київстар»;

16)барсетка чорного кольору;

17)грошові кошти номіналом 1 (одна) грн. у кількості 8 шт.;

18)грошові кошти номіналом 2 (дві) грн. у кількості 5 (п`ять) шт.;

19)грошові кошти номіналом 5 (п`ять) грн. у кількості 14 (чотирнадцять) шт.;

20)грошові кошти номіналом 10 (десять) грн. у кількості 8 (вісім) шт.;

21)грошові кошти номіналом 1 (одна) грн. у кількості 6 (шість) шт.;

22)грошові кошти Російської Федерації номіналом 10 (десять) рублів у кількості 7 (сім) шт.;

23)та грошові кошти США номіналом 1 (один) долар у кількості 1 (одна) шт., тим самим заборонивши їх відчуження, розпорядження та користування до скасування у встановленому КПК України порядку.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 уважає, що в порушення вимог ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя розглянув клопотання слідчого, яке надійшло до суду 15 червня 2018 року, не 18-го червня 2018 року, тобто у день, який був останнім днем для розгляду клопотання про арешт майна, а 19-го червня 2018 року, до того ж, за відсутності підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого, що на його думку, є недопустимим та також порушує вимоги зазначеної норми кримінального процесуального закону. Крім того вказує, що слідчим у ході подачі клопотання не було додано копії або оригінали документів, що обгрунтовують клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно. Також, на думку захисника, такі речові докази як футболка сірого кольору, джинсові штани, кросівки, мобільні телефони, грошові кошти та інше вилучене у ОСОБА_5 майно, яке визнане речовими доказами у кримінальному провадженні, критеріям, визначеним у ч.1 ст.84 КПК України, не відповідає, так як не зберегло на собі слідів вчинення злочину, а тому підлягає поверненню ОСОБА_5 ..

Слідчий суддя мотивував оскаржуване рішення тим, що повернення речей їх володільцю, на яких залишені сліди кримінального правопорушення, позбавить орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення даних усіх слідчих (розшукових) дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у кримінальному провадженні. Крім того, з метою забезпечення збереження вилучених у ОСОБА_5 речових доказів, слідчий суддя визнав за необхідне накласти арешт на усе вилучене у підозрюваного майно та вказав, що слідчим у клопотанні та прокурором, у свою чергу, у судовому засіданні було доведено розумність та співрозмірність обмеження права власності ОСОБА_5 на майно, зазначене у клопотанні слідчого, відповідно до завдань кримінального провадження та виходячи з істотності та важливості доказового значення таких доказів, задля необхідності проведення в кримінальному провадженні слідчих дій і недопущення знищення такого майна, його відчуження, пошкодження чи передачі тощо.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора про відмову у задоволенні апеляційної скарги та залишення без змін ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого про арешт майна та обговоривши, наведені у апеляційній скарзі захисника-адвоката ОСОБА_8 доводи, колегія суддів прийшла до таких висновків.

Як вбачається із клопотання слідчого про арешт майна від 15 червня 2018 року та додатків до нього, 13 червня 2018 року за фактом вчинення злочину, а саме розбійного нападу на ОСОБА_9 , вчиненого невідомою особою, тобто злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, було внесено відомості до ЄРДР за №0000282.

14 червня 2018 року після затримання підозрюваного ОСОБА_5 - як особи, підозрюваної у вчиненні даного кримінального правопорушення, в порядку ст.ст. 207, 208 КПК України, було проведено особистий обшук ОСОБА_5 , у ході проведення якого було вилучено належні йому речі, згідно переліку майна у поданому слідчим клопотанні про його арешт, зокрема: мобільні телефони, сім-картки, грошові кошти, у тому числі й у іноземній валюті, два ножі, банківські картки, барсетку тощо.

Досудовим розслідуванням достовірно встановлено, що перелічені речі та матеріальні цінності можуть мати вагоме значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, а певна частина з них може бути об`єктом кримінально протиправних дій ОСОБА_5 та, у відповідності до постанови слідчого від 15 червня 2018 року їх визнано речовими доказами.

Відповідно до вимог ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Висновки слідчого судді про задоволення клопотання слідчого та про накладення арешту на тимчасово вилучене у ОСОБА_5 майно, шляхом заборони відчуження, розпорядження та використання до скасування у встановленому КПК України порядку обґрунтовані доказами, наданими органом досудового розслідування, які також надавали слідчому судді вагомі підстави для накладення арешту на майно, що було вилучене у підозрюваного, і такі висновки - є обгрунтованими.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст.171 КПК України, арешт майна допускається, у тому числі, і з метою збереження речових доказів, при цьому, згідно вимог ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У свою чергу, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою, внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На думку колегії суддів, слідчий суддя обгрунтовано оцінив правові фактори щодо невідомого походження, вилученого у ОСОБА_5 майна, на якому залишені сліди кримінального правопорушення, недоцільності його повернення підозрюваному, оскільки таке рішення позбавить орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення даних усіх слідчих (розшукових) дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у кримінальному провадженні та виключить можливість встановлення причетності ОСОБА_5 до вчинення інших кримінальних правопорушень (у разі їх наявності).

При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя також врахував і відсутність правових наслідків арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження у праві власності на це майно ОСОБА_5 у ході співставлення із завданнями кримінального провадження.

Крім того, колегією суддів установлено, що до ОСОБА_5 застосовано, згідно ухвали слідчого судді запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) діб, яка судом апеляційної інстанції залишена без змін, а тому необхідність накладення арешту на вказане майно є обґрунтована та доцільна.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала є обґрунтованою та вмотивованою і порушень вимог процесуального закону, які на думку захисника ОСОБА_10 , були наявні та виявлені під час розгляду клопотання, слідчим суддею допущено не було.

Інших тверджень, окрім порушень кримінального процесуального закону слідчим суддею у ході розгляду клопотання слідчого, зокрема по суті прийнятого рішення слідчим суддею, а саме, що стосується зменшення переліку тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 , яке належить арештувати чи зменшення обсягу прав останнього на володіння (право власності) цим майном до прийняття рішення у кримінальному провадженні, апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_8 не містить.

Пунктом першим ч.3 ст.407 КПК України, суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду скарги на ухвалу слідчого судді надано право залишити ухвалу слідчого судді без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 170, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Березнівського районного суду Рівненської області від 19 червня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого від 15 червня 2018 року та накладено арешт на тимчасово вилучене у підозрюваного ОСОБА_5 майно (речові докази) у кримінальному провадженні №0000282 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення цим судом, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач - ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3