Справа № 752/300/18
Провадження №: 1-кп/752/772/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2018 року м. Київ Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченої - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0006516 по обвинуваченню,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бежів, Черняхівського району, Житомирської обл.., громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
встановив:
до Голосіївського районного суду м. Києва надіслано обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України з угодою про визнання винуватості.
Як видно з формулювання обвинувачення, ОСОБА_5 , будучи студентом Київського Національного університету ім. Т.Г. Шевченко, економічний факультет, за спеціальністю «Облік та аудит», 24.03.2017, о першій половині дня, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила пособництво у підробці офіційного документа, який видається підприємством, а саме довідки про тимчасову непрацездатність та подальшого її використання в своїх власних цілях, шляхом надання повідомлення через соціальну мережу «ВК» невстановленій досудовим розслідуванням особі своїх особистих даних, а саме: прізвище, ім`я та по-батькові; назви навчального закладу, діагнозу та період часу тимчасової непрацездатності, які у подальшому були використані невстановленою досудовим розслідуванням особою для підроблення довідки про тимчасову непрацездатність. Цього ж дня, а саме 24.03.2017 приблизно о 15:00 год., перебуваючи у м. Києві біля ТЦ «Магелан», що за адресою: м. Київ, пр-т. А. Глушкова, 13-Б, ОСОБА_5 зустрілась з невстановленою досудовим розслідуванням особою, у якої за 250 гривень придбала підроблену довідку про свою тимчасову непрацездатність за №702/09 від 24.03.2017 видану нібито Комунальним некомерційним підприємством «Консультативно-діагностичний центр» Печерського району міста Києва, тобто установою, яка має право видавати такі офіційні документи, та надавало право бути відсутнім на заняттях у період часу з 27.02.2017 року по 24.03.2017 року для подальшого пред`явлення її в економічному факультеті Київського Національного університету ім. Т.Г. Шевченко.
Крім того, ОСОБА_5 , з метою використання завідомо підробленого документа отриманого від невстановленої досудовим розслідуванням особи, пропустивши в період часу з 27.02.2017 року по 24.03.2017 року навчання в Університеті, 25.03.2017 прибула до економічного факультету Університету, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Васильківська, 90 а, де з метою уникнення наслідків у зв`язку з відсутністю на заняттях без поважних причин та невиконання навчального плану, надала методисту економічного факультету Університету завідомо підроблений офіційний документ, а саме довідку № 702/09 від 24.03.2017 року про свою тимчасову непрацездатність у період часу з 27.02.2017 року по 24.03.2017 року, видану нібито лікарем ОСОБА_6 Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Печерського району міста Києва, яка відповідно до листа з Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Печерського району міста Києва не видавались та лікар ОСОБА_6 на підприємстві не працює, чим вчинила використання завідомо підробленого документа.
26.12.2017 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості.
Під час підготовчого судового засідання, прокурор, обвинувачена та її захисник вважаючи, що при укладенні угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просили затвердити угоду і призначити обвинуваченій узгоджене покарання.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода про визнання винуватості.
ОСОБА_5 визнала себе винною і просила затвердити угоду, яку, як вказала, укладено добровільно. Наслідки укладення, затвердження угоди та невиконання, їй роз`яснені та зрозумілі.
Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1, п.2 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67, 70 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, даних про особу обвинуваченої, яка характеризується позитивно, обставин, що пом`якшують покарання у вигляді щирого каяття у вчиненому та відсутності обтяжуючих обставин.
Заслухавши думку сторін, ознайомившись з обвинувальним актом та угодою, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у ОСОБА_5 , що вона розуміє викладені в ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України обставини, щодо її прав, наслідків укладення та затвердження угоди, характеру обвинувачення, виду та міри покарання, а також інших заходів, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди, які їй були детально роз`яснені судом та переконавшись, що укладення даної угоди учасниками є добровільним, суд вважає за необхідне винести у даному провадженні вирок, яким затвердити угоду про визнання винуватості, визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити узгоджене покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 469, 472, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26.12.2017 року між прокурором та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0006516.
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК та призначити їй покарання:
- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (тисяча сімсот) грн. в дохід держави.
Речовий доказ по справі, а саме довідку № 702/09 від 24.03.2017 року зберігати при матеріалах досудового розслідування.
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1