16.05.2018
1-кп/359/357/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 м.Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі :
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борзна Чернігівської області, громадянин України, українця, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, раніше судимого 02.03.2018 Борзнянським районним судом Чернігівської області за ч.ч. 1, 3 ст. 185 КК України до 5 місяців 8 днів арешту,

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в:

Судом встановлено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 02.03.2018 Борзнянським районним судом Чернігівської області за ч.ч. 1, 3 ст. 185 КК України до 5 місяців 8 днів арешту, перебуваючи на волі та, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний корисливий злочин за таких обставин.

20.03.2018 приблизно о 09:45 годин ОСОБА_5 перебував поблизу зупинки громадського транспорту «Щасливе», зі сторони гіпермаркету «Фоззі», неподалік автодороги «Київ-Харків», на території Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, де звернув увагу на ОСОБА_7 , яка йшла по доріжці від зупинки громадського транспорту на зустріч останньому та в руках тримала жіночу сумку. В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 20.03.2018 приблизно о 09:45 год., перебуваючи на вищевказаному місці, діючи умисно та повторно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, підійшов до потерпілої ОСОБА_7 та вирвав із рук останньої її жіночу сумку, в якій знаходились грошові кошти в сумі 150 гривень та кредитна картка від банку «А-банку».

Після вчинення злочину ОСОБА_5 залишив місце події та направився до магазину «Фора», що знаходиться на автодорозі «Київ-Харків» поблизу с. Щасливе Бориспільського району Київської області, де в подальшому зняв із карткового рахунку кредитної картки «А-банк», належної ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 400 гривень. Отриманими грошовими коштами у загальній сумі 550 гривень ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабежу), вчиненому повторно, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 186 КК України.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання про те, що 20.03.2018 приблизно о 09:45 год він знаходився поблизу зупинки громадського транспорту «Щасливе», зі сторони гіпермаркету «Фоззі». В зв`язку з тим, що не було коштів для поїздки додому, помітив жінку, яка рухалася йому на зустріч і тримала сумку чорного кольору. Вирішив відкрито заволодіти даною сумкою і з цією метою наблизився до жінки, вихватив її сумку та почав тікати. В сумці виявив речі, серед яких картку «А-Банку» з пін-кодом та гроші в сумі 150 грн. З картки вказаного банку зняв 400 грн. Потім виявив номер телефону, на який зателефонував і повідомив жінці, що знайшов її сумку. Через деякий час його затримали.

З урахуванням позиції обвинуваченого, а також думку прокурора та захисника суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, крім допиту обвинуваченого, зважаючи на те, що учасниками судового провадження указані обставини не оспорювалися (щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, місця, часу, способу скоєння злочину тощо).

Суд дійшов до переконання, що вина ОСОБА_5 доведена повністю.
Його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України як умисні дії, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинені повторно.

Обираючи обвинуваченому кримінальне покарання суд виходить з того, що він вчинив тяжкий злочин, відповідно до ч.4 ст.12 КК України. У скоєному щиро розкаявся, що є пом`якшуючою покарання обставиною (ст.66 КК України). Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено (ст.67 КК України).
Аналіз даних ОСОБА_5 вказує на те, що він раніше двічі судимий за корисливі злочини, останній раз 02.03.2018 Борзнянським районним судом Чернігівської області за ч.ч. 1, 3 ст. 185 КК України до 5 місяців 8 днів арешту, перебуваючи на волі та, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний корисливий злочин. З письмової характеристики не вбачається жодних даних, які б його характеризували.На обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває.

З огляду на дані обставини в їх сукупності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4
( чотири) роки в зв`язку з тим, що тяжкі наслідки від вчинення даного злочину не настали та відсутня суспільна небезпека. Відповідно до ст.ст.71,72 КК України шляхом часткового приєднання покарання за попереднім вироком від 02.03.2018 Борзнянського районного суду Чернігівської області за ч.ч. 1, 3 ст. 185 КК України, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі 4
( чотири) роки 2 місяці.
Застосування більш тяжкого чи м`якшого покарання до обвинуваченого суд вважає недоцільним зважаючи на його особу та відношення до вчиненого злочину.
Суд прийшов до переконання, що дана міра покарання є необхідною і достатньою для виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов по справі відсутній.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обрано у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 126, 127-129, 318, 322, 342-351, 358, 363-369 КПК України, ст.ст. 12, 50, 65-67, 75-77, 85, 86, ч. 3 ст. 186 КК України суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 ( чотири) роки.
Відповідно до ст.ст.71,72 КК України призначити остаточне покарання за двома вироками, шляхом часткового приєднання покарання за попереднім вироком від 02.03.2018 Борзнянського районного суду Чернігівської області за ч.ч. 1, 3 ст. 185 КК України, призначивши остаточне покарання у виді позбавлення волі 4 ( чотири) роки 2 місяці.
Запобіжний захід обвинуваченому залишити попереднім- тримання під вартою у Державній установі «Київський СІЗО» Міністрерства юстиції України до вступу вироку в законну силу.
Термін відбуття покарання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , рахувати з моменту затримання, а саме з 21.03.2018.
Цивільний позов заявлений не був.
Речові докази: сумочку прямокутної форми з дерматину чорного кольору, в якій містилась кредитна карта зеленого кольору від «А-Банку» з номером НОМЕР_1 , шматок паперу з написом цифрової комбінації коду кредитної карти з № НОМЕР_2 , косметичний олівець коричневого кольору, губна помада червоного кольору, одна затяжка для волосся білого кольору, магнітна карта перепустка до гіпермаркету «Фоззі» білого кольору у пластиковому чохлі з мотузкою синього кольору, флакон з «Валер`янок», ключ з мотузкою жовтого кольору від ячейки в шафі- залишити потерпілій ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. А засудженим з дня проголошення та отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1