Справа № 595/1720/18
Провадження № 1-кп/603/100/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2018 р. м.Монастириська
Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000204, внесене 10.07.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Джамбул Карасуського району Кустанської області, Республіки Казахстан, проживаючої в АДРЕСА_1 , громадянки України, середньої спеціальної освіти, не депутата, не одруженої, на утриманні малолітній син, суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, раніше не судимої
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_3
захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ :
09.07.2018 року, близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи на території свого господарства, яке знаходиться по АДРЕСА_1 , в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», які встановлюють загальний порядок здійснення діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, незаконно придбала шляхом привласнення речовину рослинного походження зеленого та зелено-коричневого кольорів, яка росла на території її господарства і є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, і в цей час у неї виник злочинний намір направлений на зберігання без мети збуту наркотичних засобів, після чого ОСОБА_3 зірвавши декілька листків помістила особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс у свою жіночу сумочку, яку мала із собою і почала його умисно незаконно зберігати, без мети збуту. Вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс ОСОБА_3 перенесла в приміщення кафе «Сіті Паб Підвал», який розташований за адресою вул.Шухевича 1А м.Бучач Тернопільської області, та продовжила його там умисно незаконно зберігати без мети збуту.
09.07.2018 року близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_3 за порушення громадського порядку була запрошена працівниками поліції в приміщення Бучацького ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області, яке знаходиться по вул.Міцкевича 6 м.Бучач Тернопільської області, для дачі пояснень та складання постанови про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП.
Під час складання постанови про адміністративне правопорушення та відібрання пояснення, ОСОБА_3 почала поводити себе агресивно. Після цього працівником поліції було запропоновано ОСОБА_3 у присутності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які в той час також знаходились у вищевказаному кабінеті викласти на стіл, який знаходився в приміщенні службового кабінету Бучацького ВП вміст речей, які знаходились у її жіночій сумочці.
Під час проведення огляду серед викладених ОСОБА_3 речей було виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору, яка має ботанічні ознаки верхівкових частин рослини коноплі, містить каннабіноїди, зокрема тетрагідроканабінол і є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 7,22 грама.
Згідно ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Списку №1, Таблиця №1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року, канабіс віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
Такі дії ОСОБА_3 досудовим розслідуванням кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів канабісу, без мети збуту.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, суду дала показання аналогічні фактичним обставинам викладеним в обвинувальному акті прокурора.
Обґрунтованих підстав ставити під сумнів правдивість показів обвинуваченої ОСОБА_3 щодо незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів - канабісу, у суду немає.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ознаками ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.
19.09.2018 року між прокурором Бучацького відділу Теребовлянської місцевої прокуратури Тернопільської області юристом 1 класу ОСОБА_4 з одного боку та підозрюваною ОСОБА_3 за участі захисника підозрюваного ОСОБА_5 , з іншого боку укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 472 КПК України.
Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_4 , підозрювана ОСОБА_3 за участі захисника підозрюваної ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваної за ч. 1 ст. 309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрювана беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному діянні.
Окрім цього, сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, грошова сума якого становить 850 грн.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнала повністю, зазначивши, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до неї буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить затвердити вказану угоду і призначити узгоджену міру покарання.
Прокурор просить затвердити угоду про визнання винуватості.
Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості від 19.09.2018 року і призначити узгоджену сторонами угоди міру покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Приписами ст. 472 КПК України передбачено, що в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
За змістом угоди, яку було надано до суду в судовому засіданні, вбачається, що вона відповідає вимогам закону, оскільки в ній зазначено відомості про сторін укладення угоди, а саме обвинувачену ОСОБА_3 , формулювання обвинувачення, правова кваліфікація дій ОСОБА_3 , також узгоджене покарання за скоєний злочин.
Слід зазначити, що узгоджене сторонами покарання за скоєний злочин відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених кримінальним законом.
Судом також з`ясовано, що ОСОБА_3 цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Отже судом з`ясовано, що обвинувачена усвідомлює свої права, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до неї застосовано, а також суд переконався, що укладення угоди є добровільним.
Крім того, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , а узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.
Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.
З огляду на зазначене суд дійшов висновку про можливість затвердження укладеної 19.09.2018 року угоди про визнання винуватості та призначає ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання.
У матеріалах кримінального провадження відсутні дані про цивільний позов.
Питання щодо речових доказів вирішується судом у відповідності до ст. 100 КПК України.
Відповідно до ст. 124 КПК України, у матеріалах кримінального провадження є процесуальні витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 07.09.2018 року (Висновок № 2-766/18) в сумі 858 грн. 00 коп., слід стягнути з ОСОБА_3 в користь держави.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Кримінальним правопорушенням матеріальна шкода нікому не завдана.
Керуючись ст.ст. 8, 129 Конституції України, п. 1 ч.3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 вересня 2018 року в кримінальному провадженні №0000204, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 липня 2018 року.
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 19 вересня 2018 року покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.. 00 коп.
Речові докази: рослини зеленого кольору, що за своїми зовнішніми ознаками схожі на марихуану (канабіс), які поміщено у сейф-пакет експертної служби МВС України за №1095810, а також чотири рослини зеленого кольору, що ззовні схожі на марихуану (канабіс), які було вилучено, поміщено у картонну коробку та опломбовано з підписами понятих, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Бучацького ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області за адресою: вул.Міцкевича №6 м.Бучач Тернопільської області знищити.
У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 07.09.2018 року (Висновок № 2-766/18) в сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 00 коп.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1