Справа № 450/2242/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/697/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2018 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 450/2242/15-к про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст.286 КК України, з участю,
прокурора ОСОБА_7
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9
представника потерпілих, адвоката ОСОБА_10
представнику цивільного відповідача ОСОБА_11
за апеляційною скаргою представника цівільного відповідача ОСОБА_11 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 червня 2018 року,

встановила:
цим вироком,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Оріхівка, Болградського району, Одеської області, зареєстрованого та проживвючого у АДРЕСА_1 , працюючого водієм у ТзОВ «Трал Сервіс», раніше не судимого,

визнано винним за ч. 2 по ст.286 КК України та призначено покарання чотири роки позбавлення волі з позбавлення права керувати всіма видами транспорту строком на 3 роки.

Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, ОСОБА_6 звільнено від призначеного покарання за цим вироком.

Стягнуто з ОСОБА_6 в користь держави 13840 грн. 80 коп. коштів витрачених під час досудового розслідування на проведення експертиз.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиційне підприємство «Чумацький шлях» (м. Київ вул. Бориспільська,9 ідентифікаційний код 32070461) на користь ОСОБА_9 ( АДРЕСА_2 ) 150 000 грн. компенсації за спричинену моральну шкоду.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиційне підприємство «Чумацький шлях» (м. Київ вул. Бориспільська,9 ідентифікаційний код 32070461) на користь потерпілої ОСОБА_8 , яка діє в свої інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ( АДРЕСА_3 ) 600 000 грн. компенсації за спричинену моральну шкоду. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 , 27 лютого 2015 року о 05 год. 42 хв., керуючи автопотягом у складі тягача «Renault Premium» д.р.н. НОМЕР_1 з причіпом «Alta» д.р.н. НОМЕР_2 та рухаючись ним по автодорозі «Київ-Чоп» у напрямку м.Києва, при проїзді її ділянки в районі 542 км. + 175 м. с. Чишки Пустомитівського району Львівської області грубо порушив вимоги Р 1 п. п. 1.5, 1.10 (в частині визначення терміну «небезпека для руху», «дорожні умови», «дорожня обстановка»); Р 2 п.п. 2.3 б), д); Р 12 п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час руху в межах населеного пункту в умовах недостатньої видимості (туман), що передбачено п. 12.2 ПДР України, вів керований ним транспортний засіб із швидкістю 85 км/год., що є значним перевищенням допустимої швидкості в межах населеного пункту, відповідно до вимогам п. 12.4 ПДР України, та в даних дорожніх умовах вибрав невірні прийоми керування в результаті чого виїхав на другорядну дорогу, яка примикає до автодороги «Київ-Чоп» де в той час знаходився автобус «Богдан 09201» д.р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_14 та допустив зіткнення між ними.

Внаслідок порушень правил дорожнього руху водієм ОСОБА_6 , водію автобуса «Богдан 09201» д.р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_14 спричинено ряд тілесних ушкоджень, в тому числі і тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала смерть останнього.

На даний вирок представник цивільного відповідача ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати такий та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд в суд першої інстанції для розгляду цивільного позову потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в своїх інтересах та в інтересах своїх дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в порядку цивільного судочинства.

В мотивах апеляційної скарги зазначає, що місцевим судом грубо проігноровано норми КПК України та ЦПК України, в результаті чого прийнято до провадження у кримінальному провадженні цивільний позов потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в своїх інтересах та в інтересах своїх дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про відшкодування моральної шкоди без сплати судового збору.

Таким чином, за оскаржуваним вироком ОСОБА_6 судом розглянуто цивільний позов потерпілих, який подано без дотримання процесуального закону.

У зв`язку з наведеним вважає, що суд першої інстанції не мав правових підстав вирішувати питання щодо стягнення з цивільного відповідача на відшкодування моральної шкоди на користь потерпілих ОСОБА_9 150 000 грн. та ОСОБА_8 в своїх інтересах та в інтересах своїх дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_13 - 600 000 грн.

Разом з тим, дітей загиблого ОСОБА_14 ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не залучено до кримінального провадження як потерпілих у передбаченому ст.55 КПК України порядку, а так само не прийнято рішення згідно із ст.59 КПК України про залучення ОСОБА_8 законним представником її дітей у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 .

Таким чином, рішення суду в частині стягнення відшкодування моральної шкоди на користь дітей прийнято всупереч положенням кримінального процесуального закону, в результаті чого воно є незаконним.

06.06.2014т року ТОВ «ТЕП «Чумацький шлях» зі Страховою компанією «Універсальна» укладено Договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що свідчить Поліс №АІ/6607180 та Поліс №АІ6607179, предметом яких є страхування цивільно-правової відповідальності страхувальника забезпечених транспортних засобів відповідно транспортного засобу «Renault Premiym», н.з. НОМЕР_1 , та причепу «Alta» н.з. НОМЕР_2 .

Тому, суд першої інстанції не вирішив питання про залучення до справи в якості відповідача Страхову компанію «Універсальна», з якою ТОВ «ТЕП «Чумацький шлях» укладено договори страхування цивільно-правової відповідальності та без належного повідомлення про час і місце розгляду справи здійснив розгляд цивільного позову без участі цієї страхової компанії.

Вирішуючи цивільний позов потерпілих про відшкодування моральної шкоди, суд у вироку врахував те, що в ході судового розгляду цивільний позов був уточнений. Разом з тим, у вироку не обґрунтував, чому моральна шкода підлягає стягненню лише з ТОВ «ТЕП «Чумацький шлях», тому вважає, рішення суду в цій частині суперечливим.

Також, поза увагою суду залишилася та обставина, що злочин передбачений ч.2 ст.286 КПК України, в результаті вчинення якого загинув ОСОБА_14 , відноситься до злочинів з необережності.

Крім того, у вироку суд належним чином не вмотивував свого рішення про необхідність стягнення з ТОВ «ТЕП «Чумацький шлях» на відшкодування моральної шкоди саме визначених судом сум грошових коштів.

Що стосується твердження суду про можливість цивільного відповідача компенсувати таку шкоду, то воно ґрунтується виключно на припущеннях суду, так як у матеріалах кримінального відсутні будь-які докази на підтвердження даних обставин, тому що судом не досліджувались докази фінансового стану ТОВ «ТЕП «Чумацький шлях», при цьому, поза увагою суду залишився той факт, що ТОВ «ТЕП «Чумацький шлях» в результаті ДТП втратило транспортний засіб, оскільки він не підлягає відновленню.

Тому, наведене є безумовною підставою для скасування оскаржуваного вироку в частині вирішення цивільного позову з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції цього цивільного позову в порядку цивільного судочинства.

Заслухавши доповідь судді, виступ представника цивільного відповідача ОСОБА_11 на підтримання доводів апеляційної скарги, думку потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , представника потерпілих, адвоката ОСОБА_10 , прокурора ОСОБА_7 , які просили залишити вирок суду без зміни, обговоривши наведені доводи та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Доведеність вини та кваліфікація діяння ОСОБА_6 , в апеляційній скарзі не оспорюється.

Що ж до вирішення цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні вироку порушень вимог чинного законодавства, на яких наголошено в апеляційній скарзі, не допустив.

Доводи апеляційної скарги представника цивільного відповідача ОСОБА_11 про незаконність вироку в цій частині та необхідність його скасування, є безпідставними.

Так покликання на те, що місцевим судом грубо проігноровано норми КПК України та ЦПК України щодо прийняття до провадження у кримінальному провадженні цивільного позову потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди без сплати судового збору є надуманими.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Цивільний позов потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 подали в межах кримінального провадження, а тому і не сплачували судовий збір.

Також безпідставними є доводи про порушення вимог законодавства щодо того, що неповнолітніх дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не залучено до кримінального провадження як потерпілих у передбаченому ст.55 КПК України порядку, а так само не прийнято рішення згідно із ст.59 КПК України про залучення ОСОБА_8 законним представником її дітей у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 .

Як вбачається з матеріалів провадження, статус неповнолітніх ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в даному кримінальному провадженні, окрім потерпілих, з моменту подання позовної заяви, є цивільний позивач. Відповідно до ч.2 ст.61 КПК України, права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви до органу досудового розслідування або суду.

Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди від їх імені поданий до Пустомитівського районного суду 01.10.2015 року (т.1 а.с.16-17) і з цього часу вони набули правового статусу цивільного позивача.

Таким чином доводи про безпідставність відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_12 та ОСОБА_13 є надуманими та не приймаються до уваги.

Щодо покликання на незаконність вироку в частині стягнення моральної шкоди лише з ТОВ «ТЕП «Чумацький шлях» та не залучення в якості цивільного відповідача Страхової компанії «Універсальна», колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки представник ТОВ «ТЕП «Чумацький шлях» приймав участь у розгляді кримінального провадження у суді першої інстанції, однак жодних клопотань про залучення в якості цивільного відповідача Страхову компанію «Універсальна» не заявляв.

Колегія суддів вважає, що потерпілі мають право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимагати відшкодування шкоди від ТОВ «ТЕП «Чумацький шлях», як власника джерела підвищеної небезпеки.

Крім цього цивільний позов заявлено лише щодо відшкодування моральної шкоди в розмірах, що перевищує ліміт відшкодування страховою компанією. Відповідно до статті 1194 ЦК України, особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повно відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та представник потерпілих, адвокат ОСОБА_10 в судовому засіданні апеляційного суду ствердили, що після набрання вироком законної сили, мають намір подати цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди і до Страхової компанії «Універсальна».

Також на думку колегії суддів, визначаючи розмір моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з інтересів потерпілих. Розмір моральної шкоди на користь ОСОБА_9 150 000 грн. та потерпілої ОСОБА_8 , яка діє в свої інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_13 600 000 грн. об`єктивно відповідає заподіяній моральній шкоді потерпілим.

При перевірці справи колегія судів не виявила допущених істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які тягнули б за собою скасування чи зміну вироку.

Вирок суду є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга представника цивільного відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиційне підприємство «Чумацький шлях» ОСОБА_11 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:
Вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 червня 2018 року відносно ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиційне підприємство «Чумацький шлях» ОСОБА_11 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4