Номер провадження: 11-кп/785/1127/18
Номер справи місцевого суду: 493/858/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вирок Балтського районного суду Одеської області від 22.06.2018 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в с. Березівка Балтського району Одеської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, безпартійного, не військовозобов`язаного, не одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого Балтським районним судом Одеської області:

1) 31.07.2012 року за ст. 263 ч.2 КК України до штрафу в сумі 850 грн.(штраф сплачений 14.07.2014 року);

2) 06.08.2014 року за ст..185 ч.3 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком три роки;

3) 20.03.2015 року за ч.2 ст.185 КК України до трьох років і одного місяця позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання 26.02.2018 року,

визнано винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

ВСТАНОВИЛА:

Як зазначено у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_9 засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

ОСОБА_9 12 березня 2018 року близько 24 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, проник через розбите вікно в приміщення Березівської сільської бібліотеки, розташованої по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав праску «STENSON» вартістю 476 грн., електричний чайник «SKARLETT» вартістю 388 грн., обігрівач «ALPARI» вартістю 1325 грн., обігрівач «UMTEL DELUХ-KS 2035» вартістю 442 грн., які належали потерпілій ОСОБА_10 , після цього ОСОБА_9 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 2631 грн.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати, винести новий, яким призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Вважає вироку суду незаконним, необґрунтованим, винесеним з порушенням матеріального та процесуального права, не з`ясовані всі обставини справи. Допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що має підстави для скасування вироку. Судом першої інстанції грубо порушено право засудженого на захист. Під час розгляду даної справи судом, ні під час фактичного затримання ОСОБА_9 посадовими особами Балтського ВП ГУНП в Одеській області, яке відбулось після ухвалення судом зазначеного вироку, не було забезпечено реалізацію засудженим його права на захист. ОСОБА_9 засуджений за скоєння тяжкого злочину.

Заслухавши прокурора, який просив про залишення апеляції без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_9 свою вину визнав повністю і пояснив, що 12.03.2018 року вночі проник через розбите вікно в приміщення бібліотеки в с. Березівка Балтського району Одеської області, звідки викрав праску, електричний чайник і два обігрівачі, все це заніс додому, де в подальшому розпорядився на власний розсуд, але згодом віддав все викрадене працівникам поліції, а ті передали потерпілій, у якої він попросив вибачення, вона його простила. Він у вчиненому щиро розкаявся, а вчинив це кримінальне правопорушення, оскільки був у стані алкогольного сп`яніння, просить не досліджувати докази, оскільки їх визнає і не оспорює.
Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилася, однак направила суду телефонограму, з якої вбачається, що матеріальних претензій до обвинуваченого вона не має, просить розгляд справи провести без неї, а відносно міри покарання обвинуваченому, покладається на розсуд суду.
Згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Заслухавши обвинуваченого суд дійшов висновку, що його вина доведена повністю, його дії вірно кваліфіковано по ст. 185 ч.3 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене повторно, маючи на увазі, що обвинувачений раніше вчинив аналогічне кримінальне правопорушення, судимість за яке не знята і не погашена у встановленому законом порядку.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Обвинувачений за місцем проживання характеризується негативно, раніше судимий, в тому числі за кримінальні правопорушення проти власності, з 2003 року перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога з діагнозом «Хронічний алкоголізм». Синдром залежності», на диспансерному обліку у лікаря-психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання згідно вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, визнання своєї вини, сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування матеріальної шкоди потерпілій.
До обставин, що обтяжують покарання згідно вимог ст. 67 КК України, суд відносить вчинення злочину обвинуваченим у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи вище викладене, дані про його особу, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, фактичні обставин та його наслідки, позицію потерпілої, яка згідно письмової заяв просила призначити покарання на розсуд суду, досудову доповідь Балтського районного відділу з питань пробації ПМУ з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮ України, який вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено у виді позбавлення волі, та буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Підстав для застосування положень ст. ст. 69, 75, 76 КК України суд не вбачає.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.
Питання про речові докази суд вважає за необхідне вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Арешт на майно, а саме: праску «STENSON», електричний чайник «SKARLETT», обігрівач «ALPARI», обігрівач «UMTEL DELUХ-KS 2035», накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси 05.06.2018 року слід скасувати після набрання чинності вироку суду.Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Дослідивши доводи апеляції і матеріали справи, судова колегія з урахуванням конкретних обставин справи вважає, що виходячи з принципу розумності, зваженості та справедливості обвинуваченому правильно призначена міра покарання, провину ОСОБА_9 визнав, розкаявся.

Суд апеляційної інстанції не вбачає порушень вимог КПК України судом першої інстанції в частині порушення права на захист ОСОБА_9 , оскільки, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_9 був в повному обсязі ознайомлений зі своїми правами і обовязками. Як на стадії досудового слідства, так і при розгляді справи в суді першої інстанції, про що при розясненні цих прав, поставив свій особистий підпис. Однак будучи ознайомлений зі своїми правами, в тому числі і на то, що він не може мати захисника і пославшись на те, що вони йому зрозумілі, клопотання про призначення йому захисника не заявляв..

Відповідно до ч. 1 ст. 52 КПК України, участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КПК України, особливо тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.
Санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, що в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 12 КПК України класифікується як тяжкий злочин і участь захисника не є обов`язковою.
Тобто, відсутність в ОСОБА_9 в суді першої інстанції і на досудовому слідстві захисника не може рахуватись як порушення права на захист обвинуваченого і районний суд обгрунтовано розглянув справу за відсутності захисника.
Таким чином, доводи захисника є безпідставними та такими, що не можуть бути взяті до уваги.
Призначене судом першої інстанції покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та зміні не підлягає.

Дослідивши доводи суд прийшов до висновку, що підстав для зміни чи скасування вироку не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Балтського районного суду Одеської області від 22.06.2018 року відносно ОСОБА_9 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою - з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2