Справа № 509/364/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Великодолинське Овідіопольського району Одеської області, громадянина України, українця за національністю, не одруженого, з середньою освітою, працюючого водієм у TOB «ТЕК ТРАНС СЕРВІС», який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2017 року, близько 02 години 30 хвилин, в темний час доби, по сухому асфальтобетонному покриттю вул.Мариїнської, навпроти СК «Мезанізатор», смт.Великодолинське Овідіопольського району Одеської області, керуючи технічно справним автомобілем марки «BMW 520» д.н.з. НОМЕР_1 , в напрямку ЖМ «Мариїнський», рухався водій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В автомобілі в якості пасажирів знаходились ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рухаючись у вказаному напрямку, в заданій дорожній обстановці, водій ОСОБА_7 , не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дотримуючись безпечної швидкості, допустив виїзд транспортного засобу за проїзної частини дороги, виїхав у кювет де допустив зіткнення з нерухомими перешкодами - деревами.

Своїми діями водій ОСОБА_7 порушив вимоги п.п. 2.3 (б) ,12.1 «Правил дорожнього руху України», де відповідно вказано:

- п. 2.3 (б) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості, вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажиру автомобіля марки «BMW 520» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 361 від 01.11.2017 завдано тілесні ушкодження у вигляді: поєднана краніовертебральна травма у формі закритої черепно-мозкової травми-струс головного мозку та закритої хребтово-спиномозкової травми-забій-компресія спинного мозку, гематомієлія(крововилив в спиний мозок), закритий перелом 5-го шийного хребця, дві забійні рани правої гомілки, що загоїлись з формуванням рубців.

Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, якими могли бути частини салону автомобіля в момент зіткнення транспортного засобу з фіксованим предметом, могли статися 10.08.2017 року.

Тілесні ушкодження, які отримані одночасно при ДТП оцінюються в сукупності, оскільки поєднана краніо-вертебральна травма у формі закритої черепномозкової травми-струс головного мозку та закритої хребтово-спиномозкової травми-забій-компрессія-спиного мозку, гематомієлія, закритий уламковий перелом 5-го шийного хребця, були небезпечними для життя, тому згідно з п. 2.1.3. «е», «ж» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 p.), відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_7 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав повністю і у скоєному ним злочині щиросердо розкаявся, підтвердивши суду, що він дійсно скоїв злочин при вищенаведених фактичних обставинах, які ним не заперечуються, заявлені до нього позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_7 правильно розуміє зміст цих обставин, а тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що надалі він не матиме права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, відповідно до ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним досліджувати докази фактичних обставин справи, які ніким не заперечуються та крім пояснень ОСОБА_7 підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Суд вважає провину обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ст.286 ч.2 КК України.

Призначення покарання ОСОБА_7 підлягає в межах санкції ст.286 ч.2 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, а у відповідності зі ст.12 КК України скоєний ОСОБА_7 злочин відноситься до тяжких злочинів.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого:

- обвинувачений ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не одружений, працює водієм у ТОВ «ТЕК ТРАНС СЕРВІС», характеризується тільки з позитивної сторони, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також при призначенні покарання суд враховує:

відсутність обставин, що обтяжують покарання (ст.67 КК України),

наявність обставин, що пом`якшують покарання:

- щире каяття (п.1 ч.1 ст.66 КК України).

- часткове добровільне відшкодування заподіяної шкоди (п.2 ч.1 ст.66 КК України).

З урахуванням наявності двох обставин, що пом`якшують покарання, позитивних характеристик особи обвинуваченого, позиції потерпілої та прокурора, які просять суд призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі, призначаючи покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає за можливим застосування ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбуття покарання з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Крім того, враховуючи наявність двох обставин, що пом`якшують покарання, позитивних характеристик особи обвинуваченого, позиції потерпілої сторони, яка просить не позбавляти обвинуваченого права керувати транспортними засобами, щоб обвинувачений мав змогу працювати та відшкодовуват заподіяну шкоду, а також те, що праця водієм у ТОВ «ТЕК ТРАНС СЕРВІС», є єдиним джерелом доходу обвинуваченого, а вразі застосування судом додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами обвинувачений втратить роботу, а також з урахуванням обов`язку обвинуваченого щодо відшкодування заподіяної шкоди, суд вважає за можливе не застосовувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Запобіжний захід не застосовувався.

Речові докази по справі відсутні.

Законним представником потерпілої, в інтересах неповнолітньої потерпілої, заявлений цивільний позов, відповідно до якого вона просить суд стягнути на користь ОСОБА_4 (і.п.н. НОМЕР_2 ):

а) з Моторного транспортного страхового бюро України (ідент. код 21647131) матеріальну

шкоду в розмірі 58284,40 гривен;

б) з Моторного транспортного страхового бюро України (ідент. код 21647131 ) за втрату донькою

працездатності (інвалідність) шкоду в розмірі 57600,00 гривень;

в) з ОСОБА_7 :

- за серпень - грудень 2017року 14864,40 гривень, і січень-лютий 2018 року 7446,00 грн. (загалом 22310,4 грн) за спеціальний медичний догляд (масаж);

- стягнути з нього, починаючи з березня 2018 р. щомісячно по 3723,00 гривні за спеціальний медичний догляд (массаж) до одужання доньки;

- за серпень - грудень 2017року 7432,20 гривень, і січень-лютий 2018 року 3723,00 гривень (загалом 11155,00 грн) компенсацію за сторонній догляд;

- стягнути з нього, починаючи з березня 2018 р. по 1861,5 гривні щомісячно компенсацію за сторонній догляд до одужання доньки;

- стягнути з нього на користь доньки 500 000 гривень моральної шкоди.

29.10.2018 року представником потерпілої було подано до суду заяву, відповідно до якої вона просить суд у зв`язку з добровільною сплатою обвинуваченим 20226 грн. зменшити розмір відшкодування за позовною вимогою про стягнення за серпень - грудень 2017 року 14864,40 гривень, і січень-лютий 2018 року 7446,00 грн. (загалом 22310,4 грн) за спеціальний медичний догляд (масаж) на 2084,40 грн., решту позрвних вимог задовольнити у повному обсязі.

Суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав.

За висновком судово-медичної експертизи № 361 від 01.11.2017 р. ОСОБА_4 було завдано тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної краніовертебральної травми у формі закритої черепно-мозкової травми - струс головного мозку; закритої хребтово-спиномозкової травми-забій-компресія спинного мозку, гематомієлія (крововилив в спинний мозок); закритий уламковий перелом 5-го шийного хребця; дві забійні рани правої гомілки, що загоїлись з формуванням рубців. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, якими могли бути частини салону автомобіля в момент зіткнення транспортного засобу з фіксованим предметом і могли статися 10.08.2017 року.

Вказані тілесні ушкодження були небезпечними для життя, а тому вони, згідно з п. 2.1.3. «е», «ж» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 p.), були віднесені експертом до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

В зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень ОСОБА_4 з 10.08.2017р. по 29.09.2017р., знаходився на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні Комунальної установи «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня», а після виписки продовжує амбулаторне лікування і приймає відповідні ліки.

Через отриманні ушкодження ОСОБА_4 була визнана дитиною-інвалідом віком до 18 років, що підтверджується «Медичним висновком» №68 від 05.10.2017 р.

Одночасно лікарями було встановлено, що ОСОБА_4 має право на соціальну допомогу за групою «А», вона потребує спостереження лікарів: невролога, окуліста, нефролога, ортопеда; має отримувати масаж, ЛФК, та має бути забезпечена відповідним сечовими катетерами, ортезами, гінекологічними прокладками та памперсами, що підтверджується відповідною медичною документацією.

За висновком ЛКК №1554 від 26.12.2017 р. ОСОБА_4 потребує постійного стороннього догляд.

За час після ДТП витрати на лікування ОСОБА_4 склали 58284,40 грн., що підтверджується долученими до матеріалів кримінального провадження рахунками-фактурами, чеками та фіскальними чеками.

Відповідно до приписів ст.ст.15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1195, 1199 ЦК України винна особа

повинна відшкодувати потерпілій особі завдану майнову та моральну шкоду.

Згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» кожен з водіїв повинен мати поліс обов`язкового страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (ст.3 Закону).

ДТП, яке сталося 10.08.2017р. є страховим випадком, тобто є подією, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП має бути відшкодована.

Відповідно до п.1.3 ст.1 вказаного Закону ОСОБА_4 є потерпілою від ДТП.

При настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (ст.22 Закону, ст. 990 ЦК України).

На момент скоєння ДТП, у обвинуваченого ОСОБА_7 був відсутній поліс обов`язкового страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У випадку, коли власник транспортного засобу не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, то за приписами пункту а) ст.41.1., вказаного Закону, відшкодування шкоди потерпілим здійснюється за рахунок коштів фонду захисту потерпілих МТСБУ.

З огляду на вказане Моторним транспортним страховим бюро України, мають бути відшкодловані:

а) витрати на лікування, так як-за приписами ст.24.1. вказаного Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Як вже зазначав суд, витрати на лікування доньки ОСОБА_4 58284,40 грн., і ця сума підтверджена наданими рахунками-фактурами, чеками та фіскальними чеками, а тому мають бути відшкодовані МТСБУ;

б) шкоду за інвалідність (втрату працездатності). Неповнолітня особа - це фізична особа віком від 14 до 18 років (ст.32 ЦК України). ОСОБА_4 визнана дитиною-інвалідом віком до 18 років внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується «Медичним висновком» №68 від 05.10.2017 р., а дитині-інваліду, відповідно до ч.1 ст.1199 ЦК України та ст.26 вказаного Закону, має бути відшкодовано шкоду за втрату працездатності, мінімальний розмір страхового відшкодування якої, становить: - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

Страховий випадок стався 10.08.2017 р. На цю дату розмір мінімальної заробітної плати складав 3200,00 грн. на місяць.

Отже, за втрату працездатності ОСОБА_4 має бути відшкодовано МТСБУ 57600,00 грн. (3200,00 грн. х 18 = 57600,00 грн.).

При цьому, суд звертає увагу на те, що законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_5 двічі зверталась до МТСБУ для отримання страхового відшкодування, що підтверджується залученими до матеріалів кримінального провадження доказами, але відповіді від цивільного відповідача не отримала.

Відповідно до «Выписки из медицинской карты стационарного больного» №4091 та Висновку ЛКК №1554 від 26.12.2017р. ОСОБА_4 донька потребує постійного стороннього догляду та допомоги. За приписами ст.1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом повинна відшкодувати і витрати пов`язані зі стороннім доглядом.

За приписами пп. «б» п. 19 Постанови №6 від 27.03.1991р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розмір витрат на необхідний догляд за потерпілим установлюється залежно від характеру цього догляду і не може бути меншим (на місяць) від: мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, - на спеціальний медичний догляд (масаж, уколи тощо); її половини - на постійний сторонній догляд; чверті - на побутове обслуговування (прибирання, прання білизни тощо). Для інвалідів І групи висновок МСЕК чи судово-медичної експертизи про потребу в звичайному сторонньому догляді або в побутовому обслуговуванні не вимагається.

Оскільки ОСОБА_4 є інвалід І групи, потребує спеціального медичного догляду у вигляді отримання лікувального масажу, то вона має отримувати компенсацію у розмірі мінімальної заробітної плати (з 10.08.2017р. до 01.01.2018р. розмір мінімальної заробітної плати складав 5200,00 грн. на місяць, а з 01.01.2018 р. по теперішній час 3723,00 грн.).

Таким чином, за серпень 2017 р. винна обвинувачений ОСОБА_7 повинен сплатити 2064,40 гривень (3200 грн : 31 день =103,22 грн х 20 діб = 2064,40 грн) за вересень, жовтень, листопад та грудень по 3200,00 гривень, а загалом за 2017 р. - 14864,40 грн. (3200,00 х 4 = 6400,00 + 2064,40 = 14864,40 грн.) за спеціальний медичний догляд.

За 2018 рік ОСОБА_7 має сплатити за січень та лютий по 3723,00 грн, а загалом 7446,00 гривень ( (3723,00 х 2 = 7446,00 грн) і платити щомісячно по 3723,00 гривні щомісячно до одужання ОСОБА_4 за спеціальний медичний догляд.

Крім того, за серпень-грудень 2017р. ОСОБА_7 має сплатити половину мінімальної заробітної плати - за постійний сторонній догляд, що загалом складає 7432,20 грн. (3200,00 : 2 = 1600,00 грн.; за серпень 1600,00 : 31 день = 51,61 грн. х 20 діб = 1032,20 грн.; за 4 місяці вересень - грудень 1600,00 грн. х 4 місяці = 6400,00 грн.; разом: 1032,20 + 6400,00 = 7432,20 гривень).

За 2018 р., за січень - лютий він має компенсувати 3723,00 гривень (1861,5 х 2 =3723,00 грн), а у подальшому сплачувати за сторонній догляд по 1861,5 грн. щомісячно до одужання ОСОБА_4 .

Отже, з огляду на викладене, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з урахуванням уточнення представником потерпілої позовних вимог.

Своїми необережними діями ОСОБА_7 завдав ОСОБА_4 моральної шкоди.

За приписами ст. 23 ЦК України кожна особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а моральна шкода, крім іншого, полягає:

- у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

- у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

Відповідно до ст.1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд вважає доведеним факт наявності заподіяної потерпілій ОСОБА_4 моральної шкоди у вигляді страждань, пов`язаних з отриманням тяжких тілесних ушкоджень, які продовжуються і на час розгляду справи, те що потерпіла отримала інвалідність 1 групи, а також наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями.
З урахуванням характеру кримінального правопорушення, глибини душевних страждань потерпілої, визнання обвинуваченим заявлених до нього позовних вимог у повному обсязі, інших обставин, які мають істотне значення та враховуючи вимогу розумності і справедливості, суд вважає розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 500000 грн. таким, що є адекватним моральним стражданням потерпілої.

Процесуальні витрати по справі на залучення експертів в сумі 2476 грн. відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст.349, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України та призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

У відповідності до ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов законного представника потерпілої ОСОБА_5 в інтересах неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Моторного транспортного страхового бюро України на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 58284 (п`ятдесят вісім тисяч двісті вісімдесят чотири) грн. 40 коп.;

Стягнути з Моторного транспортного страхового бюро України на користь ОСОБА_4 за втратою ОСОБА_4 працездатності (інвалідність) шкоду в розмірі 57600 (п`ятдесят сім тисяч шістсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 :

- за серпень - грудень 2017 року і січень-лютий 2018 року 2084 (дві тисячі вісімдесят чотири) грн. 40 коп. за спеціальний медичний догляд (масаж);

- починаючи з березня 2018 р. щомісячно по 3723,00 (три тисячі сімсот двадцять три) грн. за спеціальний медичний догляд (масаж) до одужання ОСОБА_4 ;

- за серпень - грудень 2017 року і січень-лютий 2018 року 11155 (одинадцять тисяч сто п`ятдесят п`ять) грн. компенсацію за сторонній догляд;

- починаючи з березня 2018 р. по 1861,50 (одна тисяча вісімсот шістдесят одна) грн. 50 коп. щомісячно компенсацію за сторонній догляд до одужання ОСОБА_11 ;
- 500000 (п`ятсот тисяч) грн. моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь Держави 2476 грн. процесуальних витрат по справі на залучення експертів для проведення судових експертиз.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30 днів після його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1