Код суду 233 Справа № 233/2081/18
Вирок
Іменем України
22 червня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Олександропіль, Костянтинівського району, Донецької області, українець, громадянин України, не одружений, має середню освіту, не працює, не навчається, раніше судимий: 06.10.2004 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена; 07.12.2004 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років та 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 2 роки, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена; 13.10.2005 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років та 8 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 2 роки, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена; 17.10.2007 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років та 6 місяців позбавлення волі, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена; 21.08.2013 року Дружківським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року 9 місяців позбавлення волі, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена; 27.01.2016 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена; 01.04.2016 року Дружківським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена; 26.12.2017 року звільнився умовно-достроково на підставі Селидівського міського суду Донецької області від 18.12.2017 року, не відбутий строк 10 місяців 24 дні, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 31 березня 2018 року, приблизно о 00 годин 15 хвилин, більш точного часу в ході слідства не встановлено, знаходився у гуртожитку, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , де у кімнаті № НОМЕР_1 розпивав алкогольні напої разом із своїм знайомим ОСОБА_5 . Побачивши, що останній під час розпивання алкогольних напоїв заснув, у ОСОБА_4 виник злочинний намір, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, а саме: грошових коштів та особистих речей останнього. У вказаний день та час, ОСОБА_4 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що ОСОБА_5 спить та за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди власнику майна, викрав: грошові кошти в сумі 500 грн.; мобільний телефон торгівельної марки «Motorola» моделі «Razm V3», іmei НОМЕР_2 , вартістю 222, 67 грн., в якому знаходилась сім-картка оператора «Водафон» НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє, на рахунку якої грошових коштів не було, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 722,67 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, щиро каявся.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив кримінальне провадження розглянути за його відсутністю. Обвинуваченого просив покарати не суворо.
Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується іншими дослідженими та перевіреними судом доказами по справі.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 03 квітня 2018 року під час огляду приміщення кімнати № 8 гуртожитку Служби єдиного замовника, розташованого по АДРЕСА_3 присутній під час огляду ОСОБА_5 вказав місце з якого в нього було викрадено мобільний телефон та грошові кошти.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 03 квітня 2018 року в службовому кабінеті № 27а Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Злагоди, 2, ОСОБА_4 добровільно надав для огляду мобільний телефон торгівельної марки «Motorola» чорного кольору. Як пояснив ОСОБА_4 , вказаний мобільний телефон він викрав 30 березня 2018 року у свого знайомого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 .
Згідно з висновком експерта Донецького науково дослідного експертно криміналістичного центру від 19 квітня 2018 року № 2/20-405, ринкова вартість бувшого у використанні мобільного телефону торгівельної марки «Motorola» моделі «Razm V3», станом на 31 березня 2018 року, могла становити 222,67 грн (двісті двадцять дві гривні 67 копійок).
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 26 квітня 2017 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 , останній розказав та показав обставини вчинення ним 31 березня 2018 року кримінального правопорушення.
Вислухавши пояснення обвинуваченого, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 мала місце, вина обвинуваченого у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення доведена повністю і його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні ОСОБА_4 певного виду та конкретної міри покарання в межах, встановлених у санкції ч. 2 ст. 185 Особливої частини КК України відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за умисні злочини проти власності, судимості у встановленому законом порядку не зняті та не погашені, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та через невеликий проміжок часу знов скоїв умисний злочин проти власності, що свідчить про його схильність до скоєння кримінальних правопорушень, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, на обліку у КЛПУ «Міський протитуберкульозний диспансер м. Костянтинівки» не знаходиться, за місцем мешкання характеризується посередньо, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття.
До обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.
Крім того, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 засуджений за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 01 квітня 2016 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі та в період умовно дострокового звільнення вчинив нове кримінальне правопорушення, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати до покарання, призначеного за новим вироком суду, невідбуту частину покарання за попереднім вироком у вигляді шести місяців позбавлення волі. При цьому суд враховує вимоги ч. 4 ст. 71 КК України, відповідно до якої остаточне покарання за сукупністю вироків повинно бути більшим від покарання, визначеного за новий злочин, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Процесуальні витрати на експертизи у розмірі 1430,00 грн. відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.
Питання речових доказів суд вирішує згідно з ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 368, 370, 371 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного ОСОБА_4 за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 01 квітня 2016 року у вигляді шести місяців позбавлення волі, і остаточно визначити покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 1430 (одна тисяча чотириста тридцять) гривень 00 копійок.
Речовий доказ мобільний телефон торгівельної марки «Motorola» моделі «Razm V3», іmei НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору з сім картою оператора «Водафон» НОМЕР_3 залишити на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляція на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1