Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження №1-кс/641/2448/2018 Справа №641/5543/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2018 року слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі заявника ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

14 серпня 2018 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна- квартири АДРЕСА_1 , який накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.05.2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000265 від 06.02.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В обґрунтування свого клопотання заявник посилається на те, що ухвала слідчого судді від 18.05.2016 року прийнята у порушення вимог ст. ст. 170-173 КПК України, не зазначено розмір завданої шкоди, відсутнє посилання на докази, які підтверджують можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження спірної квартири, відсутні відомості щодо особи потерпілого, якому заподіяно шкоду, а тому просить скасувати арешт майна квартири АДРЕСА_1 , який накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.05.2016 року.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_3 .

Суд, вислухавши заявника, прокурора, дослідивши матеріали справи №641/4214/16-к, провадження №1-кс/641/1110/2016 встановив наступне.

В провадженні СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000265 за ч.1 ст. 190 КК України 06.02.2016 року.

Станом на 15.08.2018 року досудове розслідування за вказаним кримінальним провадженням триває, що підтверджується витягом з ЄРДР та у вказаному кримінальному провадженні відсутні повідомлення про підозру.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 5910856 право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано за ОСОБА_3 , підстава виникнення права власності: договір дарування, серія та номер: 916, виданий 07.05.2016 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 .

Постановою слідчого СУ ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 від 11.05.2016 року квартиру за адресою: АДРЕСА_2 визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000265.

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.05.2016 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 .

Згідно матеріалів за №1-кс/641/1110/2016 справа №641/4214/16-к, які були досліджені у судовому засіданні вбачається, що підставами для накладення арешту на вищевказану квартиру були матеріали органу досудового слідства, згідно яких в ході досудового розслідування встановлено, що 05.02.2016 до чергової частини Комінтернівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області надійшов матеріал з Харківської місцевої прокуратури №5 за зверненням ОСОБА_7 щодо вчинення шахрайських дій з метою заволодіння квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_8 1937 року народження.

Станом на 15.08.2018 року ОСОБА_3 допитаний у якості свідка та є власником майна на яке накладено арешт.

Згідно зі ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 15.08.2018 року визнана речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000265, що підтверджується постановою слідчого від 11.05.2016 року.

Згідно ч.2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Під час судового розгляду встановлено, що незважаючи на те, що досудове розслідування в кримінальному провадженні триває протягом тривалого часу, а саме двох з половиною років, відомості щодо осіб, які причетні до злочину не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, стосовно ОСОБА_3 не здійснюється досудове розслідування і він допитаний у вказаному кримінальному провадженні, як свідок, відсутні відомості щодо розміру шкоди завданої кримінальним правопорушенням. Слідчий суддя також зазначає, що відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 190 КК України внесені до ЄРДР 06.02.2016 року, тоді, як договір дарування квартири АДРЕСА_1 , внаслідок якого ОСОБА_3 набув право власності на вказану квартиру укладено після внесення відомостей до ЄРДР, а саме 7 травня 2016 року.
Більш того, в провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , ОСОБА_9 и інш. про встановлення нікчемності правочинів шляхом визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом та рішенням суду від 10.08.2017 року відмовлено ОСОБА_7 у задоволенні вказаного позову. На даний час рішення суду не набрало законної сили та справа знаходиться в Апеляційному суді Харківської області.
Крім того, на квартиру АДРЕСА_1 ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.06.2016 року накладено заборону відчуження і на даний час вказана ухвала суду не скасована та набрала законної сили.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі "Бакланов проти Російської Федерації", Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі "Фрізен проти Російської Федерації", Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу N 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Виходячи з вищевикладеного, та враховуючи, що на вказану квартиру накладено арешт 15.06.2016 року в рамках цивільної справи, слідчий суддя вважає, що у судовому засіданні не знайшло свого підтвердження належними та допустимими доказами потреба у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження та ризики, передбачені ч.1 ст. 170 КПК України відсутні, а тому слідчий суддя дійшов до переконання про задоволення клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна- квартири АДРЕСА_1 , який накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.05.2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000265 від 06.02.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170-174 КПК України , слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт та заборону відчуження нерухомого майна, яке належить ОСОБА_3 , а саме квартири АДРЕСА_1 , накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.05.2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000265 від 06.02.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя- ОСОБА_1