Справа № 127/1108/18
Провадження № 1-кп/127/81/18

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2018 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 20 квітня 2016 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002949 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, працюючого ДП «Електричні системи», розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 22.03.2007 року Замостянським районним судом м. Вінниці за, ч. 1 ст. 152 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України від відбування покарання звільненого з іспитовим терміном на 2 роки;
- 30.10.2008 Ленінським районним судом м. Вінниці за ст. 128, ст. 71 КК України до покарання у виді 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Згідно постанови Пішчанського районного суду Вінницької області від 25.03.2010 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково звільненого з невідбутим строком 1 рік 2 місяці 21 день;
- 11.02.2014 Вінницьким міським судом за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді 6 місяців виправних робіт з відрахування із заробітної плати 10 % на користь держави,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , точний час під час судового розгляду не встановлено, спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 . При виїзді слідчо-оперативної групи на місце вчинення кримінального правопорушення, було встановлено, що ОСОБА_5 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_9 , забрав спільну дитину з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , 2014 року народження та пішов в невідомому напрямку. Після цього, учасники слідчо-оперативної групи спільно з ОСОБА_10 поїхали шукати ОСОБА_5 з малолітньою дитиною.
19.04.2016 року, близько 22.00 год., слідчо-оперативною групою було помічено ОСОБА_5 , який перебував біля будинку №134, що по вул. Київській в м. Вінниці. Вийшовши зі службового автомобіля, оперуповноважений Вінницького відділу поліції ОСОБА_7 , старший інспектор Вінницького відділу поліції ОСОБА_12 та водій Вінницького відділу поліції ОСОБА_13 підійшли до ОСОБА_5 , але останній почав виражатись в їхню сторону нецензурною лайкою та на прохання ОСОБА_10 віддати їй дитину категорично відмовлявся.
В той час, коли ОСОБА_10 силоміць забирала у ОСОБА_5 дитину, останній відреагував неадекватно, демонстративно нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі, висловлювався на адресу працівників поліції нецензурною лайкою після чого кулаком лівої руки наніс оперуповноваженому ОСОБА_7 один удар в область щелепи внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі та поверхневої забитої рани на слизовій оболонці нижньої губи, що відповідно до висновку експерта №630 від 20.04.2016 року відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, після допиту потерпілого, визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та суду пояснив, що 19.04.2018 року, близько 22 год., по вул. Київській в м. Вінниці, після конфлікту з ОСОБА_8 , в ході якого він наніс останньому тілесні ушкодження, він забрав свою дитину, яка після розлучення проживала 3 дні з ним та 3 дні з колишньою дружиною - ОСОБА_10 , після чого пішов додому. Між зупинками громадського транспорту «29-ї ЗОШ» та «Водоканал», що в м. Вінниці, до нього підійшли працівники поліції та колишня дружина, яка забрала в нього дитину, після чого він наніс працівнику поліції 1 удар в область щелепи, після чого його було затримано та доставлено до відділу поліції.
Обвинувачений ОСОБА_5 додатково суду повідомив, що про вчинене жалкує, у зв`язку з чим, у судовому засіданні, попросив вибачення у потерпілого ОСОБА_7 , а також просив суд суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_7 суду повідомив, що станом на 19.04.2016 року він працював старшим оперуповноваженим Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області. 19.04.2016 року близько 22 години, він з колегами виїхав на виклик з приводу події, яка відбулась в районі вулиць Київської, Айвазовського, що в м. Вінниці, а саме з приводу сімейного насильства. Прибувши на виклик в складі слідчо-оперативної групи на місці події вже була колишня дружина обвинуваченого ОСОБА_10 , а також брат останньої ОСОБА_8 , якому ОСОБА_5 спричинив тілесні ушкодження. Окрім того, колишня дружина обвинуваченого ОСОБА_10 повідомила працівникам поліції, що ОСОБА_5 забрав їх спільну малолітню дитину та зник у невідомому напрямку. Працівниками поліції було прийняте рішення, що слідчий залишиться на місці події для відібрання відповідних пояснень у потерпілого ОСОБА_8 з приводу нанесених ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, а ОСОБА_10 поїде з ними на пошуки обвинуваченого та їх спільної малолітньої дитини. Виїхавши з вулиці Айвазовського на перехресті вулиці Тарногородського, що в м. Вінниці, вони помітили ОСОБА_5 попереду якого йшла дитина. Колишня дружина обвинуваченого підтвердила, що це саме ОСОБА_5 та їх спільна дитина, у зв`язку з чим, вони зупинились та підійшли до останнього для з`ясування обставин. Підійшовши до ОСОБА_5 , вони були у форменому одязі та представились працівниками поліції, проте обвинувачений одразу ж почав пред`являти до ОСОБА_10 претензії з приводу виклику поліції, зневажливо обізвавши їх «ментами». Після чого, останні почали конфліктувати між собою. Працівники поліції повідомили ОСОБА_5 щоб він віддав дитину колишній дружині, а сам проїхав з ними для вияснення обставин з приводу нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . В цей час, ОСОБА_14 намагалась в обвинуваченого забрати дитину, на що останній заперечував, в ході нової сутички, одразу після того як ОСОБА_14 забирала дитину, обвинувачений умисно наніс йому удар кулаком лівої руки в область щелепи та намагався втекти, однак ОСОБА_5 в подальшому ним же був затриманий. В подальшому, викликали на підкріплення працівників поліції, оскільки при них не було металевих браслетів. По приїзду поліцейських на ОСОБА_5 наділи кайданки та доставили до відділу поліції, а він в свою чергу поїхав в лікарню на обстеження.
Потерпілий в судовому засіданні пояснив, що претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 він не має, а тому щодо призначення виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , потерпілий поклався на розсуд суду.
З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що 20.04.2016 року з заявою про вчинення злочину звернувся ОСОБА_7 , що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.04.2016 року. Згідно вказаної заяви він просить прийняти міри до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , який 19.04.2016 року, о 22:00 год., перебували біля будинку №134, що по вул. Київській в м. Вінниці, під час виконання ним службових обов`язків, умисно спричинив йому тілесні ушкодження, у виді удару кулаком лівої руки в щелепу з права.
Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 20.04.2016 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.
Згідно висновку експерта №630 від 20.04.2016 року у ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження: синець на обличчі, поверхнева забита рана на слизовій оболонці нижньої губи. Вказані ушкодження у ОСОБА_7 належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення, можливо, в строк, вказаний у постанові про призначення експертизи 19.04.2016 року.
Відповідно до посвідчення, Серії НОМЕР_1 виданого 11.06.2015 року вбачається, що ОСОБА_7 , займає посаду старшого оперуповноваженим ВКР Вінницького МВ УМВС.
Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Заслухавши показання обвинуваченого та потерпілого, дослідивши надані під час судового провадження докази, суд дійшов наступних висновків.
Під час судового провадження обвинувачений визнав свою винуватість у вчинені злочину, повідомив, що жодні обставини встановлені під час досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті ним не оспорюються, надав показання та повідомив про обставини вчинення ним злочину.
Розглянувши вказане провадження в межах висунутого обвинувачення, дослідивши докази у справі в заявленому сторонами обсязі, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого доведена стороною обвинувачення, оскільки підтверджена сукупністю доказів у справі, які суд приймає до уваги як належні, допустимі та достатні для висновків суду.
Так, суд приймає до уваги та кладе в основу вироку показання обвинуваченого, який в судовому засіданні винуватість у вчиненні злочину визнав та надав добровільні показання щодо обставин вчинення ним злочину, а саме дату, часу, місця та способу вчинення злочину. Обставини умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, повідомлені обвинуваченим повністю узгоджуються з його показаннями в судовому засіданні.
Сукупність вказаних доказів надає підстави стверджувати, що винуватість обвинуваченого у вчиненні умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків є доведеною, оскільки вказані докази містять достатні дані, що підтверджують наявність умислу ОСОБА_5 на умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень під час виконанням цим працівником службових обов`язків.
Таким чином, сукупність доказів у справі свідчить, що обвинуваченням доведено винуватість ОСОБА_5 , надані докази є достатніми для висновків суду та надання правової кваліфікації дії обвинуваченого.
Суд, оцінивши сукупність доказів у справі надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого, кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_5 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно характеристики «ЖЕК №15», вих. 542 від 08.06.2016 року вбачається, що ОСОБА_5 проживає в АДРЕСА_1 . Компрометуючих матеріалів до правоохоронних органів у МКП «ЖЕК-15» на ОСОБА_5 не надходило.
Відповідно до довідки ВОПНЛ ім. Ющенка, вих. №20/5317 від 26.12.2017 року ОСОБА_5 на обліку у вказаному закладі не перебуває.
Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерапія» вих. №1495 від 13.06.2016 року ОСОБА_5 перебував на диспансерному наркологічному обліку у вказаному закладі з 23.05.2013 року по 23.05.2014 року з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю зі шкідливими наслідками.
З вимоги про судимість від 16.12.2017 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, останній раз 11.02.2014 Вінницьким міським судом за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді 6 місяців виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням із заробітної плати 10 % на користь держави.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 , на обліку у ВОПНЛ ім. Ющенка не перебуває; перебував на диспансерному наркологічному обліку КП ВОНД «Соціотерапія» з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю зі шкідливими наслідками; раніше судимий; розлучений; має на утриманні малолітню дитину; офіційно працює; вину у вчиненні злочину визнав; щиро розкаявся.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
Разом з тим, суд враховуючи, наявність пом`якшуючих покарання обставин у виді щирого каяття та наявності на утриманні малолітньої дитини є підставою для прийняття судом рішення про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з застосуванням положень ст. 76 КК України.
Керуючись ст.ст. 65-67, 345 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 345 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком три роки.
На підставі п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: