Справа № 445/1104/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 липня 2018 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Золочева Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та мешканця АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше засудженого вироком Золочівського районного суду Львівської області від 16.03.2017 року за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді двохсот годин громадських робіт,яке ним повністю відбуто,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,-
Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 246 КК України, як незаконна порубка дерев на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду.
22.06.2018 року між заступником керівника Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, укладена угода про визнання винуватості, яка разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Відповідно до укладеної угоди, ОСОБА_4 визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, кається у вчиненому, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 1 ст.246 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, із звільненням його, на підставі ст. 75 КК України, від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та з врахуванням вимог кримінального процесуального законодавства, дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
За умовами ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, який згідно зі ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст.473 КПК України. Вид та міра покарання у виді обмеження волі, передбачена санкцією ч. 1 ст. 246 КК України, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. 65-67 КК України. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Крім цього, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, обвинуваченому зрозумілі. Після наданих судом роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.
Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.
Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
За умовами ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався, витрати, понесені державою у кримінальному провадженні, відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 314, 373, 374, 472, 475 КПК України, ст. 75, 76, ч. 1 ст. 246 КК України, ст. 165 КВК України, суд -

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22.06.2018 року між заступником керівника Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 246 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду - 04 липня 2018 року.
Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: три зрізаних сироростучих дерева породи клен - повернути ДП "Золочівське лісове господарство".
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через Золочівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, зокрема:
- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.
Суддя ОСОБА_1