гСправа № 187/841/18 Провадження №1-кп/0187/149/18
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000260 від 15.05.2018 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хутірське Петриківського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, за участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

З ОСОБА_3 за рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16.02.2009 стягнуто аліменти в розмірі частини із всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісяця і до досягнення ним повноліття в особі ОСОБА_5 починаючи із 12.12.2008 року.

Однак, ОСОБА_3 , умисно, в період часу з 12.12.2008 по 01.05.2018 злісно ухилявся від сплати, встановлених рішенням суду коштів на утримання своєї дитини (аліментів), що призвело до виникнення заборгованості в сумі 81075, 92 гривень.

Так, ОСОБА_3 у 2013 році будучи працевлаштований на СТОВ «Хутірське» та отримував заробітну плату, проте, умисно не повідомляв бухгалтерії підприємства про необхідність відрахування аліментних платежів та виконавчу службу про місце свого працевлаштування.

Будучи фізично здоровим, ОСОБА_3 без поважних причин не працював, заходів щодо свого працевлаштування на постійну чи тимчасову роботу не вживав, з приводу постановки на облік до місцевого центра зайнятості не звертався. Протягом тривалого часу, працюючи у фізичних осіб - підприємців, приватних осіб та маючи тимчасовий заробіток, ОСОБА_3 , з метою ухилення від сплати аліментів не повідомляв у державну виконавчу службу дані про місце своєї роботи та приховував фактичні доходи, аліменти на дитину добровільно не виплачував та будь-якої іншої матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини у повному обсязі не надавав, не приймав участі у її вихованні, чим посягав на належний рівень життя і нормальний розвиток дитини.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України, - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою провину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю та пояснив, що про існування рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання сина йому стало відомо в 2009 році, однак через відсутність у нього постійної роботи він не сплачував аліменти на утримання сина ОСОБА_8 хоча отримує дохід в одноразових робіт. Визнає, що в 2013 році він декілька місяців працював в СТОВ «Хутірське», за що отримував заробітну плату, однак, ні бухгалтерію підприємства про необхідність здійснення відрахувань, ні державного виконавця про своє працевлаштування, він не повідомляв. Погоджується, що має заборгованість зі сплати аліментів в сумі 81075, 92 гривень. Визнає, що будь-яких поважних об`єктивних причин, які перешкоджають йому сплачувати аліменти немає.

Крім визнавальних показів обвинуваченого, обставини вчинення інкримінованого йому правопорушення та його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, за обставин, визнаних судом доведеними, підтверджується сукупністю досліджених та оцінених в судовому засіданні доказів, які ретельно перевірені та оцінені з точки зору належності, допустимості, достовірності, а її сукупність з точки зору достатності, для ухвалення даного обвинувального вироку.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що з часу припинення між нею та ОСОБА_3 фактичних шлюбних стосунків, з 2009 року, обвинувачений припинив цікавиться життям їх спільного сина ОСОБА_8 . Погоджується з тим, що станом на 01.05.2018 заборгованість з аліментів становить 81075, 92 гривень. Стверджує, що ОСОБА_3 свідомо ухиляється від сплати аліментів. Після надходження обвинувачення до суду, на початку серпня 2018 року, вона отримала від обвинуваченого 2000 грн. в рахунок сплати вказаної заборгованості. При визначенні покарання покладається на розсуд суду.

Крім показів ОСОБА_3 та потерпілої, винність обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину підтверджується наступними доказами:

З заяви ОСОБА_5 від 15.05.2018 вбачається, що вона просить притягнути до відповідальності ОСОБА_3 який відмовляється від сплати аліментів на утримання їх сина.

За рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16.02.2009 стягнуто з ОСОБА_3 аліменти в розмірі частини із всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісяця і до досягнення ним повноліття в особі ОСОБА_5 починаючи із 12.12.2008 року.

Згідно матеріалів виконавчого провадження, станом на 01.05.2018 заборгованість з аліментів ОСОБА_3 становить 81075, 92 гривень та будь-якого майна, на яке може бути звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості по аліментам не виявлено.

З відомостей наданих Пенсійним фондом України на ОСОБА_3 , отриманих на підставі відповідного рішення слідчого судді та довідки СТОВ «Хутірське» вбачається, що обвинувачений працював на вказаному підприємстві протягом часу з лютого по червень 2013 року та отримував заробітну плату з якої аліменти не відраховувались.

Відповідно до довідки Кам`янського міського центру зайнятості слідує, що ОСОБА_3 перебував на обліку як безробітній протягом часу з 17.03.2005 по 25.03.2005.

Згідно довідки управління соціального захисту населення ОСОБА_3 допомогу по інвалідності не отримує.

Таким чином, оцінивши всі надані сторонами докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності, кожен окремо та в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, що кваліфікується, як злочин передбачений ч. 1 ст. 164 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні поза розумним сумнівом.

Вирішуючи питання про призначення покарання суд керуючись загальними засадами призначення покарання закріпленими в ст. 65 КК України через які реалізовано принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на досягнення мети покарання пов`язаної з виправленням засудженого, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів (ст. 50 КК України). При цьому суд бере до уваги роз`яснення надані Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» N 7 від 24.10.2003 та позицію ЄСПЛ сформовану ним, зокрема, в рішенні Швидка проти України щодо покарання як заходу примусу необхідного у демократичному суспільстві для досягнення його мети.

Судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, інші обставини, зокрема дії обвинуваченого після вчинення злочину та позицію потерпілої щодо міри можливого покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 працездатний має середньо-спеціальну освіту, але не працює, за місцем реєстрації характеризується позитивно, у нарколога та психіатра на обліку не перебуває, раніше не судимий, намагається з власної ініціативи відшкодувати заподіяну злочином шкоду та намагався усунути негативні наслідки протиправної поведінки шляхом часткового погашення заборгованості по аліментам.

Як обставину, що пом`якшує покарання суд враховує щире каяття ОСОБА_3 .

Обставин, які в силу статті 67 КК України обтяжують покарання підсудному, судом не встановлено.

Суд враховує суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_3 злочину та ступінь його тяжкості, який згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Таким чином суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети покарання, призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції, визначеної за вчинений ним злочини у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, тобто, буде пропорційним легітимній цілі, яка переслідується таким покаранням. Будь-яких обмежень щодо призначення такого виду покарання ОСОБА_3 немає. Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті чи звільнення підсудного від покарання чи його відбування, судом не встановлено.

Процесуальних витрат по справі немає.

Речові докази: документи, згідно положень п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання.

Керуючись статтями 368-370, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 164 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 100 годин (сто годин).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1