У Х В А Л А
іменем України

04 серпня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

головуючий суддя ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000808 за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в сел. Масловка Лівобережного району Воронезької області, є громадянином України, розлучений, не працює, не має зареєстрованого місця проживання, фактично проживав в АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у злочині, передбаченому частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України,
у с т а н о в и в :
Згідно обвинувального акта №0000808 від 31.01.2018 ОСОБА_4 обвинувачується у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, поєднаному з проникненням у приміщення за наступних обставин: 24 серпня 2017 року близько 09:00 години в м. Змієві Харківської області ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, приїхав на автомобілі "ІЖ 271-51", зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , до будинку АДРЕСА_2 , де перебуваючи на території подвір`я Зміївського відділення Філії "Харківській державний обласний навчально-курсовий комбінат" УДП по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів "Укрінтеравтосервіс", переконавшись, що його дії ніким помічені не будуть, шляхом пошкодження шибки вікна проник до приміщення вказаного підприємства, звідки, реалізуючи умисел на таємне викрадення майна вказаного підприємства, виніс на територію подвір`я два керамічні тепло-вентилятори "Liberton LGFW 16-2000", загальною вартістю 1453 грн 00 к., однак з причин, що не залежали від його волі, не довів злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна до кінця через те, що був затриманий працівниками Зміївського відділення Філії "Харківській державний обласний навчально-курсовий комбінат" УДП по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів "Укрінтеравтосервіс", тобто з причин, що не залежали від його волі, внаслідок чого не зміг розпорядитися вказаним майном.
Під час досудового розслідування у відношенні ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт на строк до 30.03.2018.
Кримінальне провадження надійшло до суду 01.02.2018.
Ухвалою судді Зміївського районного суду від 02.02.2018 призначено підготовче засідання на 06.02.2018.
06.02.2018 підготовче засідання відкладено до 14.02.2018 через неявку обвинуваченого ОСОБА_4
14.02.2018 підготовче засідання відкладено до 05.03.2018 через неявку обвинуваченого ОСОБА_4 , до якого застосовано привід та грошове стягнення.
05.03.2018 ОСОБА_4 не був доставлений до суду, підготовче засідання перенесено на 06.03.2018 у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті в іншій справі.
06.03.2018 судом задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про залучення захисника, після чого підготовче засідання відкладено до 22.03.2018.
В подальшому, 22.03.2018, 26.04.2018, 31.05.2018, 11.06.2018 на підготовче судове засідання обвинувачений ОСОБА_4 не з`являвся, ухвала про його привід залишилася не виконаною через відсутність за місцем проживання.
11.06.2018 прокурор ОСОБА_6 заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, про оголошення розшуку обвинуваченого і надання дозволу на його затримання з метою приводу в судове засідання для забезпечення розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Ухвалою Зміївського районного суду від 11.06.2018 оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 та надано дозвіл на його затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
03.08.2018 до Зміївського районного суду надійшло повідомлення Зміївського ВП про затримання працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , який 02.08.2018 намагався незаконно перетнути державний кордон України.

04.08.2018 від Зміївського ВП надійшов протокол затримання ОСОБА_4 від 03.08.2018 на підставі ухвалі Зміївського районного суду від 11.06.2018, а також до суду був доставлений обвинувачений ОСОБА_4 , у зв`язку з чим судове провадження відновлено.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 підтримав подане прокурором ОСОБА_6 клопотання про застосування у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу - тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 , якому судом неодноразово надсилались повістки про виклик в судове засідання, не з`являвся до Зміївського районного суду без повідомлення причин. В ході забезпечення явки обвинуваченого у судові засідання працівниками Зміївського ВП ГУНП в Харківській області встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 місце свого проживання покинув, про що не повідомив суд та прокуратуру. Таким чином, ОСОБА_4 ухилився від суду, що викликало необхідність його розшуку.
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри та обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може продовжити переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, є підстави для обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу.
З урахуванням вимог ст. 178 КПК України, а саме: вагомих доказів про вчинення обвинуваченим злочину, репутацію підозрюваного, який ніде не працює, не одружений, фактичне місце проживання покинув без повідомлення суду та прокуратури, з рідними відносин не підтримує, на судове засідання не з`являвся, прокурор вважав не можливим застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Крім того, на думку прокурора ОСОБА_3 , спроба обвинуваченого перетнути державний кордон України також вказує на його намір ухилитися від суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти клопотання заперечував мотивуючи тим, що кримінальне провадження у відношенні нього сфабриковане, тому він не розуміє, чому повинен з`являтися до суду. Конкретних причин неприбуття до суду за повістками, що були йому вручені в суді під розписку, а також і рекомендованим поштовим відправленням, пояснити не зміг. Разом з тим, вказав, що до суду не з`являвся, оскільки за ним не присилали автомобіль.

Щодо відсутності його за фактичним місцем проживання пояснив, що будинок в АДРЕСА_1 , у якому він тимчасово проживав, є зруйнованим, як і багато інших будинків на території України, де він мав тимчасовий притулок. Фактично він веде бродячий спосіб життя. Міцних соціальних зв`язків в Україні не має. Єдина людина, з якою він має добрі стосунки - це батько, який проживає в м. Воронежі.

Факт намагання незаконно перетнути кордон України заперечував, при цьому підтвердив, що дійсно без документів перебував у безпосередній близькості від кордону та був там затриманий.

Захисник ОСОБА_5 проти клопотання заперечувала, мотивуючи тим, що до спілкування з нею обвинувачений ОСОБА_4 не розумів повною мірою своїх процесуальних обов`язків щодо явки в суд. Також, вважала, що прокурором не доведено ризики вчинення інших кримінальних правопорушень та перешкоджання судовому провадженню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного:

Відповідно до частини 3 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

У відповідності до частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Частиною 1, пунктом 4 частини 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який найсуворіше покарання передбачене у виді позбавлення волі на строк до 6 років.

Під час перебування під цілодобовим домашнім арештом обвинувачений ОСОБА_4 не з`являвся за викликом до суду, а також покинув місце проживання, в наслідок чого неможливо було доставити його приводом та було оголошено розшук.

Суворість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у цьому злочині, в сукупності відомостями щодо його ухилення від суду та перебування у розшуку, а також повідомленими обвинуваченим відомостями про відсутність у нього постійного місця проживання та бродячий спосіб життя, відсутність міцних соціальних зв`язків в Україні, свідчать про високий ризик ухилення обвинуваченого від суду.

Ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 30.01.2018 у відношенні ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід - домашній арешт цілодобово на строк до 30.03.2018, однак застосований запобіжний захід не забезпечив виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, передбачених статтею 42 Кримінального процесуального кодексу України.

Отже, у кримінальному провадженні прокурором доведено, шо ОСОБА_4 перебуваючи на волі переховувався від суду, що є підтвердженням існування ризику ухилення від суду, зазначеного у статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Оцінивши обставини визначені статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим вказаного злочину; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, і на які вказується у клопотанні; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні; 4) наявність відомостей, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі переховувався від суду.

За таких обставин, клопотання про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою є обґрунтованим і підлягає задоволенню незважаючи на виключний характер цього запобіжного заходу.

Відповідно до частини 3 статті 183, пункту 2 частини 5 статті 182 Кримінального процесуального кодексу України належить визначити розмір застави - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 92050 грн 00 к., який є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, та у разі внесення застави покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182-184, 186, 193, 194, 196, 197, 314, 315 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Задовольнити клопотання прокурора ОСОБА_6 , підтримане прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 .

2. Застосувати у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід - тримання під вартою в ДУ "Харківська установа виконання покарань (№ 27)".

3. Встановити строк дії ухвали про тримання ОСОБА_4 під вартою до 01 жовтня 2018 року.

4. Визначити розмір застави - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 92050 (дев`яносто дві тисячі п`ятдесят) грн 00 к.

5. У разі внесення застави звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з під варти та покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатися із м. Змієва Харківської області без дозволу прокурора чи суду; повідомляти прокурора чи суд про своє фактичне місце проживання та засоби зв`язку; прибувати за викликом до прокурора чи суду.

6. У разі невиконання обов`язків ОСОБА_4 застава звертається в дохід Державного бюджету України та може бути застосовано інший запобіжний захід.

7. Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1