№1-кп/755/831/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" червня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження №0006285 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Грузії, м. Зугдігі, грузина, громадянина Грузії, працюючого неофіційно на будівництві, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , 06 травня 2017 року приблизно об 11 годині 10 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, Броварський проспект, 36, з метою таємного викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, вступив у попередню змову з невстановленими досудовим особами. Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_6 та невстановлені особи, діючи групою осіб, за допомогою пристрою для сканування сигналізації, проникли в салон припаркованого автомобіля марки «Ніссан Мікра», д.н.з. НОМЕР_1 , звідки викрали майно, що належить ОСОБА_7 , а саме: рюкзак з логотипом «ЕВА Компані», вартістю 200 гривень, у якому знаходився мобільний телефон марки «Айфон 5S», вартістю 7000 гривень з чохлом у вигляді бампера золотистого кольору і прозорої задньої кришки вартістю 100 гривень, в якому перебувала сім-картка мобільного оператора «Київстар» вартістю 20 гривень, залишок на рахунку якої становив 5 гривень; гроші в сумі 400 гривень; ключі з брелком, а саме 2 металевих і один магнітний ключ, загальною вартістю 30 гривень; шкіряний гаманець рожевого кольору, вартістю 60 гривень, в якому знаходилися дисконтні карти різних магазинів, які не мають матеріальної вартості для потерпілої; вологі серветки 2 упаковки загальною, вартістю 6 гривень; лікарський засіб «Нообуд», вартістю 68 гривень; лікарський засіб «Ібупрофен», вартістю 50 гривень та господарські засоби з продуктами харчування, а саме: хлібець вартістю 5 грн. 01 коп., хлібці, вартістю 10 грн. 59 коп., хлібці, вартістю 10 грн. 59 коп.; текстильні прогумовані рукавички, вартістю 6 грн. 50 коп.; крем «Сzеко», вартістю 16 грн. 26 коп.; хмизок мюнхенський, вартістю 21 грн. 02 коп.; мексиканський хліб, вартістю 9 грн. 84 коп.; бутербродний лаваш, 5 грн. 64 коп.; фольга, вартістю 17 грн. 06 коп.; поролонові губки, вартістю 7 грн. 75 коп.; харчова плівка, вартістю 15 грн. 35 коп.; хліб плетінка, вартістю 08 грн. 15 коп.; пергаментний папір, вартістю 16 грн. 17 коп.; тюбик супер клею, вартістю 6 грн. 90 коп., загальною вартістю 8105 гривень 67 копійок.
У подальшому, невстановлена особа, попрямувала у бік Броварського шосе в м. Києві, де сіла в автомобіль марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 , в якому попередньо його чекали ОСОБА_6 та невстановлена особа, які спостерігали за обстановкою з метою недопущення затримання невстановленої особи, сторонніми особами та разом з ними, діючи за попередньою змовою групою осіб втекли з місця злочину, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на зазначену суму та мали реальну можливість розпорядилися викраденим майном на свій розсуд. У подальшому, в результаті переслідування були затримані співробітниками поліції.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе за ч. 2 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі та показав, що на території України проживає тривалий час, 06 травня 2017 року, приблизно о 11 годині 10 хвилин, з невстановленими досудовим слідством особами викрав з автомобіля «Ніссан Мікра», д/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , її рюкзак з майном, яке вказано в обвинувальному акті. Потім вони зникли з місця злочину і в результаті переслідування, були затримані працівниками поліції. Крім того, показав, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, час, місце, спосіб скоєного, відповідають дійсності, у скоєному щиро каявся.

Покази ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінальних правопорушень, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: протоколу обшуку від 06.05.2017 року; постанов про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 10.05.2017 року, 15.05.2017 року та 26.05.2017 року; протоколів огляду речей від 10.05.2017 року та 15.05.2017 року; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 07.05.2017 року; постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 30.06.2017 року; висновку трасологічної експертизи № 8-1/2432 від 12.06.2017 року та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 .

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та наведеними вище письмовими документами.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 у тому, що він своїми умисними діями скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, і тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 185 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження (вину визнав повністю, щиро каявся у скоєному), дані про ОСОБА_6 , зокрема, під наглядом лікаря-психіатра й лікаря-нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні маму ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, але з урахуванням обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, його ставлення до скоєного (вину визнав повністю, щиро каявся), наявності пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку, що його перевиховання й виправлення можливе без ізоляції від суспільства, вважає за доцільне застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, визначені п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Під час судових дебатів захисник та обвинувачений ОСОБА_6 клопотали про застосування до останнього Закону України "Про амністію у 2016 році", оскільки ОСОБА_6 підпадає під дію п є ст. 1 цього Закону, так як має на утриманні матір ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка досягла 70-річного віку, він є єдиною дитиною в сім`ї та доглядає її, так як більше нікому. Крім того, клопотали перед судом про повернення Нарушвілі Тенгізу вилучене слідчим СВ Дніпровського УПГУ НП у м. Києві майно на підставі доручення, а саме автомобіль марки MERSEDES-BENZ E 220 номер НОМЕР_2 , який належить Нарушвіві Тенгізу на підставі паспорта на автомобіль та довіреності від 08.02.2017 року і ключі з брелком від даного автомобіля.

Після закінчення промов у судових дебатах, прокурор під час репліки зазначив, що не заперечує щодо застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» до обвинуваченого ОСОБА_6 та також у судових дебатах прохав повернути останньому автомобіль марки MERSEDES-BENZ E 220 номер НОМЕР_2 , вилучений слідчим у ході обшуку.

Згідно зі ч. 2 ст. 3 Закону України "Про застосування амністії в Україні", установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про застосування амністії в Україні" передбачено, що дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності.
Зокрема, згідно зі ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році", звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: п. є цієї статті - особи, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Так, відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_3 та довідки районного відділу РАЦС у м. Зугдіді № 071258 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є мамою ОСОБА_6 та він є єдиною її дитиною.

Таким чином, ОСОБА_6 підлягає звільненню від покарання, так як злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, є середньої тяжкості, вчинив 06.05.2017 року, на момент набрання чинності Закону України «Про амністію в 2016 році» (набрав чинності 07.09.2017 року), його матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виповнилося 75 років та він є єдиним сином.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, п. є ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році"суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_6 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, на підставі п. є ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення трасологічної експертизи № 8-1/2432 від 12.06.2017 року в розмірі 1113 грн. 30 коп.

Автомобіль марки MERSEDES-BENZ E 220 номер НОМЕР_2 , що належить Нарушвіві Тенгізу на підставі паспорта на автомобіль та довіреності від 08.02.2017 року, який вилучений слідчим СВ Дніпровського УПГУ НП у м. Києві на підставі доручення від 06.05.2017 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , та евакуйований на штраф-майданчик, а також ключі з брелком від даного автомобіля - повернути ОСОБА_6 .

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон «Нокіа» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_4 , ІМЕІ12: НОМЕР_5 ; сумка чорного кольору з гаманцем та документами, що передані під зберігальну розписку ОСОБА_6 залишити у його власності.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_6 , захиснику та прокурору.

Суддя: