Справа № 467/457/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження № 0000141 від 29 березня 2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 01 квітня 1997 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч. 2, 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі, в силу ст. 45 КК України (в редакції 1960 року) звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 20 вересня 1999 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 140, ст. 208 КК України (в редакції 1960 року) із застосуванням ст.ст. 42, 43 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився 19.03.2003 року умовно-достроково на 7 місяців 12 днів згідно постанови Черкаського міського суду Черкаської області від 11 березня 2003 року;

- 12.05.2005 року Черкаським міським судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 16.10.2007 року умовно-достроково на 3 місяці 20 днів згідно постанови Казанківського районного суду Миколаївської області від 08 жовтня 2007 року;

- 13.04.2010 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 11.07.2013 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

- 10 квітня 2018 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, вирок набрав законної сили.

- 17 травня 2018 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, вирок набрав законної сили. Утримується під вартою в СІЗО м. Миколаєва з 10 квітня 2018 року,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що 27 березня 2018 року, в вечірній час, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 перебував у гостях у ОСОБА_6 в будинку АДРЕСА_2 , де з власником будинку розпивав спиртні напої. В ході розпиття спиртного, власник домоволодіння ОСОБА_6 сильно сп"янів та заснув, в цей час у ОСОБА_5 виник умисел на вчинення крадіжки мобільного телефону марки "Samsung" належного ОСОБА_6 , що лежав на столі.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , розуміючи протиправний характер своїх дій, їх караність, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу в приміщенні будинку АДРЕСА_2 скоїв крадіжку мобільного телефону марки "Samsung" вартістю 250 грн. 00 коп., який належить ОСОБА_6 .

В подальшому викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_6 шкоду на суму 250 грн. 00 коп.

Так, допитаний в судовому засіданні у порядку ст. 351 КПК України обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, та показав суду, що дійсно 27 березня 2018 року, у вечірній час, перебував у гостях ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 , де разом випивали спиртні напої. Коли господар заснув, він без дозволу взяв належний господарю та який лежав на столі мобільний телефон марки "Samsung", щоб подзвонити. Оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння, поговоривши по телефону, поклав його до кишені штанів, та пішов по своїм справам. В подальшому викраденим телефоном розпорядився на власний розсуд.

У вчиненому розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_7 надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Просив суворо його карати (а.с. 19).

Суд провів судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, ураховуючи положення ст. 84 КПК України і оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні з точки зору належності, допустимості й достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Вказані показання обвинуваченого щодо часу і місця, де відбувалися події, способу вчинення кримінального правопорушення, суд визнає належними, оскільки вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, а також інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а саме: в частині перебігу подій, які мали місце, у тому числі наявності або ж відсутності у обвинуваченого умислу та щодо способу вчинення кримінального правопорушення (злочину), а також наслідків, що настали.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, обвинувачений погодився з недоцільністю дослідження усіх зібраних в ході досудового розслідування доказів, так як повністю згодний з обставинами, встановленими досудовим слідством та визнає їх.

Обвинувачений дав в судовому засіданні послідовні і логічні показання, які за своєю суттю та деталях збігаються з викладеними фактичними обставинами вчиненого кримінального правопорушення, а тому вони не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За такого, переконавшись, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин провадження та правову кваліфікацію своїх дій, за відсутності сумнівів в добровільності його позиції, роз`яснивши йому наслідки такого порядку розгляду справи та переконавшись, що він усвідомлює їх, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для правильної кваліфікації дій обвинуваченого та призначення йому покарання у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Зокрема, судом у порядку ст. 358 КПК України були досліджені такі докази, подані стороною обвинувачення:

- висновок експерта про ринкову вартість майна від 16 квітня 2018 року, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки "Samsung" моделі "GT-E12001" чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , бувшого у використанні, станом на 27.03.2018 року могла становити 250,00 грн. (а.к.п. 29-37);

- довідку ІНФОРМАЦІЯ_2 № 639 від 13 березня 2018 року, згідно якої обвинувачений на військовому обліку не перебуває;

- довідку Арбузинської ЦРЛ від 10.04. 2018 року № 01-541-10, згідно якої ОСОБА_5 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває;

- довідку-характеристику Іванівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області № 291 від 02 січня 2018 року, за якою ОСОБА_5 не працює, веде незадовільний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, скарги від жителів села на нього не надходили.

- довідку про судимість від 05 квітня 2018 року.

Надані стороною обвинувачення постанову про визнання і долучення до кримінального провадження речових доказів від 30 березня 2018 року суд оцінює як таку, що підтверджує можливість використання інших доказів, а саме, що останні отримані у спосіб, що передбачений кримінальним процесуальним законом.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи надані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, доведених перед судом і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно зі ст. 66 КК України, суд бере до уваги, як визнання вини.
Обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно зі ст. 67 КК України, судом визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Так, суд бере до уваги, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), яке згідно ч. 3 ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, особливості й обставини вчинення правопорушення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, досудову доповідь відносно обвинуваченого, складену та долучену до матеріалів кримінального провадження начальником Арбузинського МРВ з питань пробації, те що обвинувачений відбуває покарання у виді позбавлення волі та вважає достатнім і доцільним для виправлення і перевиховання призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 засуджено вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 10 квітня 2018 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 17 травня 2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. Злочин за цим вироком ОСОБА_5 вчинив 27 березня 2018 року, тобто до постановлення попередніх вироків, в саме вироку Арбузинського районного суду Миколаївської області від 10 квітня 2018 року та вироку Арбузинського районного суду Миколаївської області від 17 травня 2018 року.

Відповідно до ст. 70 КК України, встановлено порядок призначення покарання за сукупністю злочинів. Зокрема, ч. 4 ст. 70 КК України передбачено, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, - покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі з застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України.
В силу ст. 118, 124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи на користь держави в розмірі 1144 грн. 00 коп.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не пред`являвся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався, з клопотанням про обрання запобіжного заходу прокурор до суду не звертався.

Суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_5 до вступу вироку у законну силу запобіжний захід у вигляді утримання під вартою з урахуванням обставин справи, даних про особу обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 127-129, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироками Арбузинського районного суду Миколаївської області від 10 квітня 2018 року, засудженого за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 17 травня 2018 року засудженого за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (пять) років 6 місяців.
До вступу вироку в законну силу обрати засудженому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання з 10 квітня 2018 року.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держависудові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 1144 грн. 00 коп.
Речовий доказ - мобільний телефон марки "Samsung" моделі "GT-E12001" чорного кольору без сім картки ІМЕІ: НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання до кімнати речових доказів Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області - повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти днів) з дня його проголошення.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1