12.10.2018 ЄУН 331/4592/18
Провадження № 1-кп/331/469/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«12» жовтня 2018 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001675 від 24.07.2018 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта повна загальна середня, офіційно не працевлаштованого, сімейний стан не одружений, дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який має судимості:
- 28.09.2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік;
- 09.12.2013 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням 1 рік;
- 23.01.2015 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 185, ст. ст. 70, 71 КК України до 2 років 1 дня позбавлення волі, 29.12.2015 року звільнився умовно-достроково, невідбутий строк: 11 місяців;
- 12.12.2016 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. ст. 70, 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, 20.12.2017 року звільнений умовно-достроково, невідбутий строк: 06 місяців 15 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи особою, раніше судимою за скоєння корисливих злочинів, судимість за які у встановленому законному порядку не знята і не погашена, знову вчинив аналогічний злочини за наступних обставин.

Так, 24 липня 2018 року, приблизно о 10 годині 05 хвилині, ОСОБА_4 , знаходячись у торговому залі супермаркету «Велика кишеня», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Поштова, буд.71, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись у тому, що за його злочинними діями тахто не спостерігає, шляхом вільного доступу з тортових полиць зазначеного супермаркету, намагався таємно викрасти майно, що належить ТОВ «Фудком», а саме: вино «Мартіні Асті», у кількості 1 одиниці, вартістю 340 гривень 50 копійок без урахування ПДВ за одну одиницю товару, чим намагався спричинити матеріальну шкоду ТОВ «Фудком» на вищевказану суму, але не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони супермаркету з викраденим товаром після проходження вхідної зони до торгового залу, та в подальшому переданий працівникам поліції.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину в інкримінованому йому, кримінальному правопорушенні, повністю визнав, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив суду, що перебуваючи у скрутному матеріальному становищі у зв`язку із відсутністю працевлаштування, у нього виник умисел на викрадення елітного алкоголю, який в подальшому планував продати та виручити за нього грошові кошти.

Так, 24 липня 2018 року, приблизно о 10 годині 05 хвилин, перебуваючи в торговому залі супермаркету «Велика Кишеня», він підійшов до торговельних полиць з товаром, де взяв пляшку вина «Мартіні Асті», яку сховав під одежу, після чого направився до виходу з торгового залу. Після проходження вхідної зони до торгового залу його зупинив працівник охорони з викраденим товаром, в подальшому він був переданий працівникам поліції.

Окрім цього додав, що йому дуже соромно за вчинене, він усвідомив свою протиправну поведінку, зробив для себе відповідні висновки.

Представник потерпілої особи в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд даного кримінального провадження без його участі, претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого не має у зв`язку із поверненням викраденого майна, покарання обвинуваченому просять призначити на розсуд суду (а.п. 16-17).

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що підтверджують наявність речових доказів та матеріалів судового провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, не доведений до кінця з причин, що не залежали від волі особи, яка його вчинила.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання, обставини.

Обвинувачений ОСОБА_4 має ряд судимостей за вчинення корисливих злочинів, які в установленому законом порядку не зняті та не погашені, вчинив замах на злочин середньої тяжкості, не одружений, дітей на утриманні не має, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, проте має джерело заробітку, підробляючи вантажником на ринку, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями активно сприяв розкриттю злочину та встановленню істини у справі, усунув заподіяну шкоду шляхом повернення викраденого майна, у зв`язку з чим реальних матеріальних збитків потерпілій особі не завдано.

Обставин, які обтяжують покарання, суд не вбачає.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, наявність обставин, які пом`якшують покарання, та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги, що вчинене обвинуваченим суспільно небезпечне діяння не потягло тяжких наслідків та не завдало реальних матеріальних збитків, оскільки викрадене майно повернуто власнику, приймаючи до уваги думку потерпілого, який просить призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду, враховуючи другорядну роль кари як мети покарання, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, та з цих підстав вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння у вигляді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:
- пляшку вина «Martini Asti», яка передана на відповідальне зберігання під розписку представнику ТОВ «Фудком» - залишити у законного власника за належністю (а.п. 49, 51);

- паперовий конверт, в якому знаходиться DVD - диск, який містить відеозапис з камери спостереження за 24.07.2018 року, встановленої в торговому залі супермаркету «Велика Кишеня», який долучений до матеріалів даного кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (а.п. 49-50).

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1