У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Фастів

29 серпня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0001316 від 02.12.2017 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фергана, Узбекистан, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 27.07.2011 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 27.02.2013 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст.185, 71 КК України, до 4 років позбавлення волі; звільнився 18.07.2014 року згідно ст. 2 Закону України від 08.04.2014 р «Про амністію в 2014 р», невідбутий строк 2 роки 1 місяць, 3 дні, в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Фастівського міськрайонного суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001316 від 02.12.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, прокурор просить призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на підставі обвинувального акту, вважаючи також, що по справі дотримані всі вимоги, передбачені ст.ст. 32, 291 КПК України.

Разом з тим заявив клопотання, в якому просить обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, наявних ризиків переховування обвинуваченого від суду, а саме: ОСОБА_4 зареєстрований на території Житомирської області. В м.Фастові проживав тимчасово у своєї співмешканки, раніше неодноразово судимий, в тому числі за злочини проти власності, не працює, не має постійного джерела прибутку.
Захисник ОСОБА_5 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_4 ,та потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не заперечив проти призначення справи до розгляду, заперечив проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заявив клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Своє клопотання обґрунтував відсутністю ризиків, які були підставами для застосування міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає призначення судового розгляду у відкритому судовому засіданні на підставі обвинувального акту обґрунтованим, оскільки: обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України; підстав для закриття провадження чи повернення його прокурору немає; воно підсудне Фастівському міськрайонному суду Київської області.
Вирішення питання про обрання запобіжного заходу судом відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу або його зміну, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України.
Доводячи недостатність застосування в даному випадку більш м`яких заходів для запобігання ризику, прокурор вказував на тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , проте, вказані твердження не може бути прийнято до уваги, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятої 04 листопада 1950 року та ратифікованої Україною 17 липня1997 року, а також практики Європейського суду з прав людини.
Так, рішенням Європейського суду з прав людини від 01 червня 2006 року у справі «Мамедова проти Росії», визначено, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу подальшого позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Якщо держава не наведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою обвинуваченого у правопорушенні особи, така особа завжди має бути звільнена після затримання і перебувати на волі до початку судового розгляду її справи (див. рішення Суду у справі «Вемгофф проти Німеччини).
Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
При вирішенні питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу прокурор не довів, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що обґрунтування будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, яким він є, повинно бути переконливо наведено державою, а квазіавтоматичне продовження такого періоду суперечить гарантіям, встановленим у пункті 3 статті 5 Конвенції (пункт 66 рішення від 9 січня 2003 року у справі "Шишков проти Болгарії", пункт 40 рішення від 10 червня 2008 року у справі "Тасе проти Румунії").
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України" вказав на порушення пункту 3 статті 5 Конвенції національними судами України, які часто обґрунтовують продовження строку тримання під вартою однаковими підставами протягом всього періоду ув`язнення, та зазначив, що суди зобов`язані обґрунтовувати свої рішення про продовження строку тримання під вартою іншими підставами, які мають бути чітко вказані (пункт 99). Ненаведення судовими органами у своїх рішеннях будь-яких підстав, які дозволяють тримання особи під вартою протягом тривалого проміжку часу, є несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленим у пункті 1 статті 5 Конвенції (пункт 36 рішення Європейського суду з прав людини від 15 грудня 2016 року у справі "Ігнатов проти України").
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Оцінюючи в сукупності доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 та можливість застосування щодо обвинуваченого альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, суд враховує, що судовий розгляд по кримінальному провадженню не закінчено, ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину , а тому тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його виним, на думку суду, свідчить, що ризик можливого переховування від суду, який став підставою обрання щодо обвинуваченого найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовжує існувати, однак не є настільки суттєвим, що сам по собі потребує застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З врахуванням його віку, стану здоров`я, маючого постійне місце проживання, що підтверджується довідкою про склад сім`ї з Виконавчого комітету Фастівської міської ради, маючого на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позитивної характеристики з місця проживання дає підстави для застосування до нього менш суворого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Таким чином, на думку суду,запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків та попередить можливе переховування від правосуддя.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.314317 КПК України, ст.ст. 5 та 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, -

У Х В А Л И В:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_4 , в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у відкритому судовому засіданні в приміщенні Фастівського міськрайонного суду Київської області на 07 вересня 2018 року о 11 годині 00 хвилин.
Встановити наступний склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, а саме: прокурор, обвинувачений, захисник, потерпілі, свідки.
Речі та документи додатково не витребовувати.
Заходи забезпечення кримінального провадження залишити без змін.
В клопотанні прокурора про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити, клопотання захисника про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту - задовільнити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт строком на два місяці, а саме, по 29 жовтня 2018 року, включно, з носінням електронного засобу контролю.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово;

- не залишати територію Фастівського району Київської області без дозволу слідчого, прокурора, суду на будь-який строк;

- не порушувати обов`язків, покладених на нього ст. 42 КПК України, на час застосування запобіжного заходу, оскільки в такому випадку до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід

- носити електронний засіб контролю.

Копію ухвали передати для виконання Фастівському відділенню поліції Васильківського відділу ГУ Національної поліції у Київській області, про результати її виконання повідомити суд встановленим порядком.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1