У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

23 липня 2018 року м. Рівне

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області ОСОБА_1 , у ході вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження за скаргою обвинуваченого ОСОБА_2 на вирок колегії суддів Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15 червня 2018 року у кримінальному провадженні №0000087 відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.115 КК України;

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваним вироком ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років. Строк відбуття покарання встановлено рахувати з 05 лютого 2018 року та зараховано у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено попередній - тримання під вартою. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 1716 (одну тисячу сімсот шістнадцять) грн. витрат на залучення експерта. Судом також було вирішено питання щодо скасування, накладеного слідчим суддею арешту на майно, та вирішено питання щодо речових доказів.

Не погодившись з вироком, обвинувачений ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу до Апеляційного суду Рівненської області. Із прохальної частини апеляційної скарги обвинуваченого убачається, що він не погоджується з вироком колегії суддів суду першої інстанції через відсутність захисту та просить його скасувати як незаконний.

У ході перевірки апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_2 на вирок суду першої інстанції вважаю, що її зміст не відповідає вимогам ст.396 КПК України, що надає підстави залишити її без руху.

Зокрема, за вимогами ст.396 КПК України, в апеляційній скарзі має бути зазначено судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив; вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обгрунтування із зазначенням того, у тому полягає незаконність чи необгрунтованість судового рішення; клопотання про дослідження доказів. Якщо в апеляційній скарзі зазначаються обставини, які не були досліджені в суді першої інстанції, або докази, які не подавалися суду першої інстанції, то в ній зазначаються причини цього.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 5, 6 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право: залишити вирок без змін; змінити вирок; скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок; скасувати вирок і закрити кримінальне провадження; скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Випадки, за яких суд апеляційної інстанції вправі ухвалити чи постановити одне з вищевказаних процесуальних судових рішень регламентовані та описані у ст.ст. 408-422 КПК України.

З апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_2 убачається, що він фактично не погоджується з вироком та вважає його таким, що ухвалений із залишенням судом першої інстанції поза увагою усіх пом`якшуючих йому покарання обставин, з порушенням права на захист у ході розгляду усього кримінального провадження судом, та у зв`язку із невірною оцінкою доказів, зібраних по кримінальному провадженню, а тому, - на його думку, оскаржуване судове рішення не може залишитись чинним та підлягає скасуванню.

Всупереч вимогам ст.396 КПК України, з апеляційної скарги обивнуваченого ОСОБА_2 неможливо встановити, які саме доводи покладає обвинувачений, висловивши прохання про скасування вироку та з якими висновками суду першої інстанції він не погоджується, за винятком посилання на «повну відсутність судового захисту зі сторони його захисника ОСОБА_3 » та суперечливого висновку експертизи фактичним обставинам кримінального провадження.

Водночас, прохальна частина апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_2 узагалі не сформована, так як із неї не вбачається, яке ж саме рішення повинен ухвалити суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду його скарги, згідно ст.407 КПК України та з яких підстав, у порядку Глави 31 КПК України.

Згідно ч.1 ст.399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Таким чином, обвинуваченому ОСОБА_2 необхідно належним чином проаналізувати оскаржуване судове рішення відносно нього, узагальнити доводи уточненої апеляційної скарги та навести їх обгрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необгрунтованість судового рішення суду першої інстанції та висловити законну, передбачену ч.1 ст.407 КПК України, вимогу щодо рішення, яке повинен постановити суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду його апеляційної скарги на вирок колегії суддів Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15 червня 2018 року відносно нього.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.399 КПК України, суддя-доповідач;

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 на вирок колегії суддів Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15 червня 2018 року у кримінальному провадженні №0000087 відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.115 КК України - залишити без руху.

Надати обвинуваченому ОСОБА_2 15 (п`ятнадцять) днів для усунення недоліків апеляційної скарги, який починає вираховуватись з дня отримання ним копії даної ухвали.

Копію цієї ухвали невідкладно надіслати ОСОБА_2 на адресу державної установи «Рівненський слідчий ізолятор» за місцем утримання обвинуваченого, що за адресою: вул.Дворецька, 116, м.Рівне, 33001.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1