Справа № 308/2839/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000268 від 02.03.2017 р. про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Холмок Ужгородського району, громадянина України, українця, не одруженого, з базовою середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 27.02.2017 року, приблизно о 21-00 годині, перебуваючи на території подвір`я за адресою: АДРЕСА_2 , де тимчасово проживав у своєї сестри ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення за рахунок викраденого, повторно, викрав бензопилу синього кольору марки «WERK», що належить громадянину ОСОБА_4 , після чого покинув місце вчинення злочину, чим спричинив обвинуваченому шкоду, яка відповідно до висновку товарознавчої експертизи №11/119 від 17.03.2017 становить 1275,38 грн.
В судовому засіданні сторонами кримінального провадження надана угода про примирення від 19 вересня 2018 року укладеною між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно положень ст. ст. 471, 473, ч.5 ст. 474 КПК України.
Зі змісту угоди вбачається, що в провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України. Обвинувачений ОСОБА_5 під час судового провадження повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. При цьому ОСОБА_5 погоджуються на призначення покарання за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі строком на два роки із звільненням його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.
Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 згодні. Наслідки укладення та затвердження означеної угоди про примирення, згідно ст.ст. 473, 474, 476, 394, 424 КПК України та ст.389-1 КК України оговорені сторонами.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 підтвердили суду, що угода про примирення від 19.09.2018 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити.
Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про примирення він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про примирення обізнаний; характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України визнав повністю.
Потерпілий ОСОБА_4 просив затвердити угоду про примирення, укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 , вважає що дана угода укладена відповідно до норм КПК.
Органом досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, як таємне викрадене чужого майна (крадіжка), вчинене повторно - вірно.
Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час затвердження угоди, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про примирення.
Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_4 не встановлено. В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про примирення від 19.09.2018 року не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом, відповідно до ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, таємне викрадене чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в якому обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину повністю.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.
Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, є злочином середньої тяжкості.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України - угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
При вирішенні питання про відповідність угоди про примирення від 19.09.2018 року вимогам ст.ст. 469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угод, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.
За таких обставин суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_5 може сприяти покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України і призначає узгоджене сторонами угоди про примирення покарання: за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі строком на два роки зі звільненням від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку два роки.
З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода укладена 19 вересня 2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 про примирення відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_5 визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
За наведених обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України.
Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Запобіжний захід не обирався.
Питання щодо речових доказів вирішуються в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

Угоду про примирення від 19 вересня 2018 року, укладену між ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку два роки.
На підставі ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази по справі: бензопилу синього кольору марки «WERK», яка передана на відповідальне зберігання ОСОБА_4 повернути останньому як власнику.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи в розмірі 439,80 грн.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин не допускається.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України в апеляційний суд Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1