Справа №568/1033/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" травня 2018 р. м.Радивилів Рівненської області

Радивилівський районний суд Рівненської області в складі:
суддя ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 ,
потерпілий ОСОБА_6 ,
розглянувши під час підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000326 від 11.09.2017 року і угоду про примирення потерпілого з підозрюваним від 06.12.2017 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, вільно володіючого українською мовою, освіта професійно-технічна, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, не депутата, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України, -
В С Т А Н О В И В :
03.09.2017 року близько 04 години 00 хвилин, з метою вчинення крадіжки майна, ОСОБА_4 прибув до житлового господарства ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 .
Перебуваючи з західної сторони господарства ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , який неодноразово перебував в даному господарстві, під час виконання останнім тимчасових господарський робіт, та достовірно знав місце зберігання майна, умисел на викрадення якого він мав, шляхом відчинення хвіртки, увійшов на подвір`я, яке знаходиться з тильної сторони господарства.
Тоді ж ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на особисте збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, скориставшись відсутністю власника господарства який відпочивав, а також переконавшись у тому, що його неправомірні дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, шляхом вільного доступу, таємно викрав з-під тильної сторони підсобного приміщення господарства ОСОБА_6 два металевих диски до тракторної дискової борони, вартістю 270 гривень кожна, загальною вартістю 540 гривень, привласнивши їх.
Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 з викраденим майном покинув місце події, яке відразу, власноруч переніс, для зберігання, на заздалегідь підготовлене ним місце, що знаходиться на узбіччі дороги в напрямку села Баранне Радивилівського району Рівненської області, тим самим отримав реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.
Окрім цього, ОСОБА_4 продовжуючи свою злочинну діяльність, з метою вчинення кримінального правопорушення пов`язаного з крадіжкою чужого майна, 04.09.2017 року, приблизно о 04 годині прибув до західної сторони господарства ОСОБА_6 .
Тоді ж ОСОБА_4 , який неодноразово перебував в даному господарстві, під час виконання останнім тимчасових господарський робіт, та достовірно знав місце зберігання майна, діючи єдиним корисливим умислом, шляхом відчинення хвіртки, увійшов на подвір`я, яке знаходиться з тильної сторони господарства.
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на особисте збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_4 скориставшись відсутністю власника господарства який відпочивав, а також переконавшись у тому, що його неправомірні дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, шляхом вільного доступу, таємно викрав з-під тильної сторони підсобного приміщення господарства ОСОБА_6 три металевих диски до тракторної дискової борони, вартістю 270 гривень кожна, загальною вартістю 810 гривень, привласнивши їх.
Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 з викраденим майном покинув місце події, яке відразу, власноруч переніс, для зберігання, на заздалегідь підготовлене ним місце, що знаходиться на узбіччі дороги в напрямку села Баранне Радивилівського району Рівненської області, тим самим отримав реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.
В результаті протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 , згідно висновку з оцінки майна від 05.10.2017 року, заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 1350 гривень.
06.12.2017 року потерпілий ОСОБА_6 від свого імені з одного боку та підозрюваний у цьому провадженні за ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України) ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 471 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) в місті Радивилів Рівненської області уклали угоду про примирення (а.с.10-11).
Відповідно до змісту укладеної угоди, 12.10.2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) (а.с.10-11).
В угоді про примирення від 06.12.2017 року зазначено, що істотними обставинами даної угоди є повне визнання ОСОБА_4 своєї винуватості у вчинені даного кримінального правопорушення, його активна поведінка під час досудового розслідування, яка полягала у сприянні досудовому розслідуванню та не вчинення ним нових злочинів. Крім того, істотними обставинами є і характер та тяжкість висунутої ОСОБА_4 підозри, яка характеризується вчиненням середньої тяжкості кримінального правопорушення. Спричинена шкода потерпілому ОСОБА_6 відшкодована шляхом повернення викраденого майна (а.с.10-11).
Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні зазначила, що угода відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, тому може бути затверджена і обвинуваченому слід призначити узгоджене в угоді покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі та, на підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з встановленням іспитового строку 1 (один) рік, із застосуванням обмежень, передбачених п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також просить укладену угоду про примирення з потерпілим від 06.12.2017 року затвердити і призначити узгоджене в ній покарання. При цьому, ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України. Зі слів обвинуваченого ОСОБА_4 , укладення угоди про примирення з потерпілим ОСОБА_6 з його сторони було добровільним і не є наслідком застосування відносно нього примусу чи насильства. Також, ОСОБА_4 пояснив суду, що він цілком розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України про те, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують і він має право мовчати і даний факт немає для суда жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно. Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення між ним та потерпілим, передбачені ст.473 КПК України та розуміє характер інкримінованого йому обвинувачення та узгодженого виду покарання.
Потерпілий ОСОБА_6 просить суд затвердити укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про примирення, він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.
Суд, перевіривши умови укладання угоди про примирення потерпілого з підозрюваним, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в потерпілого та обвинуваченого повне розуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_4 та ОСОБА_6 погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого щодо ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення між потерпілим і підозрюваним з наступних підстав.
Відповідно до ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Так, злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Угода про примирення за змістом укладена відповідно до ст.471 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, а також узгоджене покарання та згоду підозрюваного та потерпілого на його призначення. В угоді вказані наслідки для обвинуваченого в разі її невиконання.
Обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст.474 КПК України, роз`яснено процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснено вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Потерпілому ОСОБА_6 , відповідно до ст. 474 КПК України, роз`яснено наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.
Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.
Суд вважає, що правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч.1 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), є юридично вірною.
Суд також вважає, що обставини, які пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_4 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про примирення і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.
Заходи забезпечення кримінального провадження, які підлягають вирішенню судом, на досудовому слідстві не застосовувалися, витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні (процесуальні витрати) відсутні.

Речовими доказами по справі визнано п`ять металевих дисків до тракторної дискової борони на загальну суму 1350 гривень 00 копійок (а.с.3).

Згідно з п. 5. ч. 9 ст. 100 КПК України, майно, яке було предметом кримінального правопорушення і є речовим доказом по справі, повертається власникам (законним володільцям).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,185 Кримінального кодексу України, ст.ст. 100, 314, 373, 374, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 06.12.2017 року, укладену між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Відповідно до затвердженої угоди про примирення визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.75 Кримінального кодексу України, п.п.1,2 ч.1 ст.76 Кримінального кодексу України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання;
Речові докази по справі, а саме п`ять металевих дисків до тракторної дискової борони на загальну суму 1350 гривень 00 копійок, повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено учасниками судового провадження до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку передбаченому статтею 382 Кримінального процесуального кодексу України,то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1