Справа № 737/204/17 провадження № 11-кп/795/689/2018 Категорія - ч.1 ст.309 КК України Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2018 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000013 від 16 січня 2017 року, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 08 травня 2018 року,

про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горбове, Куликівського району, Чернігівської області,

який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України

з участю:

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі прокурор просив вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 08 травня 2018 року ОСОБА_6 визнаний невинуватим у пред`явленому обвинувачені за частиною 1 статті 309 КК України та виправданий за частиною 1 статті 309 КК України у зв`язку з не доведенням, що в його діянні є склад даного кримінального правопорушення.

Питання про речові докази вирішено у відповідності до статті 100 КПК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор, зазначив, що суд не взяв до уваги докази, які істотно впливають на судове рішення, зокрема показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які безпосередньо приймали участь у проведенні слідчих дій та безпідставно відмовив у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про виклик свідка ОСОБА_11 , який також брав учать у проведенні слідчих дій на стадії досудового розслідування.

В поданих на апеляційну скаргу прокурора запереченнях, захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 просив залишити вироку суду першої інстанції без змін.

Як встановлено місцевим судом, органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що в кінці жовтня 2016 року, в невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи на території смітника, розміщеного за територією належного йому господарства за адресою: Чернігівська область, Куликівський район, с. Горбове, вулиця Перемоги, будинок 86, виявив сухі дикорослі рослини коноплі, верхівкові частини з листям яких в подальшому зірвав, подрібнив, після чого подрібнену масу помістив до поліетиленового пакету, який разом з подрібненою речовиною поклав до кишені своєї куртки, де продовжував незаконно зберігати при собі.

16.01.2017, ОСОБА_6 був зупинений працівниками поліції біля території господарства № 53 по вул. Перемоги в с. Горбове, Куликівського району, які під час поверхневого огляду ОСОБА_6 виявили та вилучили поліетиленовий пакет з вмістом у ньому подрібненої сухої маси рослинного походження зеленого кольору, яка відповідно до висновку експерта № 038 (х) від 24.01.2017 є особливо небезпечним наркотичним засобом каннабіс. Маса каннабісу у перерахунку на висушену речовину становить 13,2 г.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (із змінами), каннабіс віднесений до списку 1 таблиці 1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено».

Дії ОСОБА_6 органами досудового розслідування кваліфіковано за частиною 1 статті 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Ухвалюючи виправдувальний, вирок місцевий суд зазначив, що дослідивши та оцінивши кожний доказ, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до висновку про те, що прокурором не надано в суді такої сукупності достовірних доказів, отриманих з додержанням законодавства, достатніх для безспірного висновку про наявність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, а саме в незаконному придбанні, виготовленні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу з викладених в них підстав, думку захисника та обвинуваченого, котрі вважали вирок місцевого суду законним і обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Відповідно до частини 1 статті 92 КПК України обов`язок доказування винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим кодексом випадках - на потерпілого.

За змістом статті 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності,допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, щодо неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження не відповідають дійсності.

Так, відповідно до змісту статті 410 КПК України, неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема, у разі якщо судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку зазначаються у разі визнання особи виправданою формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

При проведенні судового розгляду суд першої інстанції дотримався в повній мірі вказаних вимог чинного законодавства.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про відсутність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України є обґрунтованим, оскільки побудований на належно досліджених і правильно оцінених доказах.

Суд першої інстанції, виправдовуючи ОСОБА_6 навів у вироку об`єктивні підстави його виправдання, так як висунуте йому обвинувачення під час судового слідства не підтвердилось жодними достовірними доказами, які були надані суду стороною обвинувачення і досліджені в судовому засіданні, дотримавшись загальних засад кримінального провадження.

У відповідності до норм чинного законодавства, місцевий суд, прийшов до правильного висновку щодо визнання недопустимим доказами зазначених письмових доказів, а саме протоколу огляду місця події від 16.01.2017, оскільки він проведений з порушенням істотних прав та свобод людини та протоколу слідчого експерименту від 27.02.2016 (як зазначено в протоколі), оскільки він проведений, як правильно встановив суд першої інстанції, з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

За таких обставин недопустимий доказ не може використовуватися при прийнятті процесуальних рішень та на нього не може суд посилатися при ухваленні судового рішення.

Відповідно ухвали про призначення судового розгляду від 18.10.2017, клопотання сторони захисту про допит в якості свідка адвоката ОСОБА_12 судом було задоволене (а.к.п. 87-88).

Разом з тим, адвокат ОСОБА_12 , не зважаючи на надання згоди ОСОБА_6 про зняття обв`язку зберігати адвокатську таємницю, подав до суду письмову заяву про відмову на підставі статті 65 КПК України свідчити з приводу обставин, які йому стали відомі під час захисту інтересів обвинуваченого ОСОБА_6 та на підставі статті 63 Конституції України, відмовився від дачі показань відносно себе (а.к.п.83, 92).

З огляду на наявність такої заяви адвоката ОСОБА_12 , судом першої інстанції було обґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про допит останнього в якості свідка.

Що стосується доводів апелянта про безпідставне не взяття до уваги показань свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , то в ході судового розгляду, суд першої інстанції ретельно допитав зазначених свідків, зміст їх показань достатньо повно виклав у вироку, проаналізував їх та дав відповідну оцінку, належним чином зазначивши підстави, з яких не приймає їх до уваги.

Таким чином, виправдовуючи ОСОБА_6 суд, проаналізувавши показання обвинуваченого, показання свідків, матеріали кримінального провадження в їх сукупності, які стосуються об`єму обвинувачення, відсутність у сторони обвинувачення доказів належності проведення огляду місця події та слідчого експерименту, прийшов до обґрунтованого висновку, що всіма можливими зібраними доказами не доведено вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України поза розумним сумнівом.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд належним чином мотивував свої висновки щодо поданих доказів, які стосуються об`єму висунутого обвинувачення, та їх оцінки в сукупності з іншими наведеними у вироку та узгодженими між собою доказами про недоведеність вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_6 .

З огляду на наведене, ухвалений судом виправдувальний вирок відповідає вимогами статті 374 КПК України, оскільки містить вищевикладені підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких відкинув докази обвинувачення.

Порушень кримінального процесуального та кримінального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про невинуватість ОСОБА_6 , не вбачається.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 419, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 08 травня 2018 року, залишити без задоволення.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 08 травня 2018 року щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4