Справа № 460/4809/16-к
Провадження 1-кп/460/84/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.07.2018м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Яворові Львівської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001499 від 04.10.2016 та за №0001502 від 04.10.2016 про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Молошковичі Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, військовозобов`язаного, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.1 ст. 185КК України,
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_5 01.10.2016 близько 21:00 год., перебуваючи на території господарства ОСОБА_6 , що знаходиться в АДРЕСА_2 під час конфлікту, який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_7 , маючи умисел на завдання удару, умисно наніс останньому удар правою рукою в ділянку спини, чим завдав ОСОБА_7 фізичного болю. Своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КК України.
Крім того, 02.10.2016 близько 18:30 год обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщені літньої кухні господарства ОСОБА_8 , що в АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що власник господарства ОСОБА_8 , знаходячись в іншій кімнаті, відволікся та не спостерігав за ним, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, таємно із одягу, який знаходився на вішаку шафи в коридорі вказаного приміщення, викрав шкіряний гаманець вартістю 150 гривень, в якому знаходились гроші в сумі 300 гривень та документи, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - мотоцикла марки «LEADER» р.н. НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 , карточку прикордонного руху на ім`я ОСОБА_8 , а всього викрав належного ОСОБА_8 майна на загальну суму 450 гривень, після чого з місця події втік та розпорядився викраденим на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.1 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив суду, що дійсно під час конфлікту з потерпілим ОСОБА_7 наніс йому удар рукою в спину. Крім того, в жовтні 2016 року працював по господарству у ОСОБА_8 . Перебуваючи в літній кухні, викрав гаманець, в якому було 300 грн. В подальшому гаманець викинув. У вчиненому розкаюється.
Потерпілий ОСОБА_7 в суді ствердив, що в жовтні 2016 року коли перебував на подвір`ї у ОСОБА_6 , прийшов ОСОБА_5 , почав до нього чіплятись, а потім вдарив його рукою у спину.
Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 126, ч.1 ст.185 КК України доведена повністю.
Дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 126 КК України, оскільки він умисно завдав удар, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.
Також дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) на загальну суму 450 грн.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочинів, що є обставинами, які пом`якшують покарання, обставин, які обтяжують покарання не встановлено , тому суд вважає, що покарання ОСОБА_5 слід обрати в межах санкції статтей за якими він обвинувачується у виді штрафу.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст. 126 КК України у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень, за ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1