Справа № 1-1371/11
Провадження № 1-в/761/187/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва, у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , засуджених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про вирішення питань пов`язаних з виконанням вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 15.11.2013 року у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів передбачених ст. 255 ч. 1, ст. 27 ч. 3, ст. 28 ч. 4, ст. 205 ч. 2, ст. 27 ч. 3, ст. 28 ч. 4, ст. 200 ч. 2, ст. 27 ч. 3, ст. 28 ч. 4, ст. 358 ч. 2, ч. 3, ст. 27 ч. 3, ст. 28 ч. 4, ст. 212 ч. 3, ст. 27. ч. 3, ст. 28 ч. 4, ст. 366 ч. 2, КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні злочинів передбачених ст. 255 ч. 1, ст. 28 ч. 4, ст. 200 ч. 2, ст. 28 ч. 4, ст. 358 ч. 2, ч. 3, ст. 27 ч. 5, ст. 28 ч. 4, ст. 212 ч. 3, ст. 28 ч. 4, ст. 366 ч. 2 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні злочинів передбачених ст. 255 ч. 1, ст. 28 ч. 3 ст. 205 ч.1, ст. ст. 28 ч. 4, 358 ч. 2, 3, ст. ст. 27 ч. 5, 28 ч. 4, ст. 212 ч. 3 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочинів передбачених ст. 255 ч. 1, ст. ст. 27 ч. 3, 28 ч. 4, ст. 212 ч. 3 ОСОБА_4 , у вчиненні злочинів передбачених 255 ч. 1, ст. ст. 27 ч. 3, 28 ч. 4, ст. 212 ч. 3 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у вчиненні злочинів передбачених ст. 28 ч. 3 ст. 205 ч. 2, ст. ст. 28 ч. 3, 358 ч. 2, 3, ст. ст. 27 ч. 5, 28 ч. 3, 212 ч. 3 КК України,

в с т а н о в и в:
30.04.2018 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з приводу вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 15.11.2013 року у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів передбачених ст. 255 ч. 1, ст. 27 ч. 3, ст. 28 ч. 4, ст. 205 ч. 2, ст. 27 ч. 3, ст. 28 ч. 4, ст. 200 ч. 2, ст. 27 ч. 3, ст. 28 ч. 4, ст. 358 ч. 2, ч. 3, ст. 27 ч. 3, ст. 28 ч. 4, ст. 212 ч. 3, ст. 27. ч. 3, ст. 28 ч. 4, ст. 366 ч. 2, КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні злочинів передбачених ст. 255 ч. 1, ст. 28 ч. 4, ст. 200 ч. 2, ст. 28 ч. 4, ст. 358 ч. 2, ч. 3, ст. 27 ч. 5, ст. 28 ч. 4, ст. 212 ч. 3, ст. 28 ч. 4, ст. 366 ч. 2 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні злочинів передбачених ст. 255 ч. 1, ст. 28 ч. 3 ст. 205 ч.1, ст. ст. 28 ч. 4, 358 ч. 2, 3, ст. ст. 27 ч. 5, 28 ч. 4, ст. 212 ч. 3 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочинів передбачених ст. 255 ч. 1, ст. ст. 27 ч. 3, 28 ч. 4, ст. 212 ч. 3 ОСОБА_4 , у вчиненні злочинів передбачених 255 ч. 1, ст. ст. 27 ч. 3, 28 ч. 4, ст. 212 ч. 3 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у вчиненні злочинів передбачених ст. 28 ч. 3 ст. 205 ч. 2, ст. ст. 28 ч. 3, 358 ч. 2, 3, ст. ст. 27 ч. 5, 28 ч. 3, 212 ч. 3 КК України.

У своєму клопотанні засуджені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 просили суд повернути грошові кошти, вилучені у 2009 році під час обшуків в квартирі, де останні проживали, за адресою: АДРЕСА_1 та мотивували його тим, що 31.03.2015 до ОСОБА_4 було застосовано ст. 2 ЗУ «Про амністію у 2014 році», у тому ж році, вказаний закон був застосований і до засудженого ОСОБА_5 .

В подальшому, у судовому засіданні, що відбулось 25.07.2018, засуджені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доповнили подане клопотання, просили суд скасувати арешт майна, накладений 09.11.2009 постановою слідчого з ОВС СВПМ ДПА в Черкаській області ОСОБА_11 від 09.11.2009.

У судовому засіданні засуджені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підтримали клопотання з підстав у ньому наведених та додатково пояснили суду, що вирок суду в частині конфіскації майна, застосованої до них фактично виконаний не був, жодних виконавчих проваджень стосовно них не відкрито. Надали суду запит до Оболонського РВ ДВС м. Києва ГУЮ у м. Києві, відповідно до яких станом на 08.06.2018 жодних виконавчих проваджень стосовно засуджених на виконанні у відділі не перебуває.
Прокурор ОСОБА_3 заперечував з приводу задоволення клопотань, вважаючи, що оскільки до засуджених вироком суду було застосовано додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, яке фактично виконане не було, скасування арешту та повернення вилучених грошових коштів може перешкодити реальному виконанню вироку.
Дослідивши клопотання та надані суду матеріали, заслухавши думку присутніх учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Виносячи вирок від 15.11.2013 суд керувався нормами КПК України 1960 року, оскільки справа надійшла до Шевченківського районного суду м. Києва у 2011 році, тобто до набрання чинності КПК України 2012 року.
Разом з тим, розділ XI Перехідні положення КПК України 2012 року не містить положень щодо розгляду за нормами КПК України 1960 року питань, пов`язаних із виконанням вироку.

За таких обставин, беручи до уваги те, що клопотання про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку суду надійшло і фактично розглядається під час дії КПК України, прийнятого у 2012 році, порядок вирішення вказаного клопотання не повинен суперечити положенням чинного кримінально-процесуального законодавства і має гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному примусу та до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне керуватись нормами КПК України, чинними на момент розгляду заявленого сторонами клопотання, з урахуванням однак і положень КПК України 1960 року.

Так, відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків судом вирішуються інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Положеннями п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України, передбачено, що клопотання про вирішення питань, зазначених у п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України подається та розглядається судом, який ухвалив вирок.

Так, судом встановлено, що 15.11.2013 вироком Шевченківського районного суду м. Києва, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 212 КК України (в редакції 2011 року) та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 15 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 тисяч гривень з позбавленням права обіймати певні посади повязанні з виконанням організаційно розпорядчих функцій на строк 1 (один) рік, з конфіскацією майна.
Цим же вироком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 212 КК України (в редакції 2011 року), та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 15 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 тисяч гривень з позбавленням права обіймати певні посади повязанні з виконанням організаційно розпорядчих функцій на строк 1 (один) рік, з конфіскацією 1/2 майна.
14.03.2014 ухвалою Апеляційного суду м. Києва вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 15.11.2013 залишено без змін.

23.04.2014 вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 15.11.2013 звернуто до виконання в частині застосованих до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 додаткових покарань у виді конфіскації майна шляхом направлення виконавчих листів разом із необхідними документами до ДПІ у Оболонському районі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31.03.2015 замінено ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у розмірі 255 000 грн. з позбавленням права обіймати певні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на строк 1 рік, з конфіскацією 1/2 майна на покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць 20 днів з позбавленням права обіймати певні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на строк 1 рік, з конфіскацією 1/2 майна та звільнено її від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць 20 днів та позбавлення права обіймати певні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, на строк 1 рік.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.06.2015 замінено ОСОБА_5 призначене за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 15.11.2013р. покарання у виді штрафу у розмірі 15000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255000 гривень з позбавленням права обіймати певні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на строк 1 рік, з конфіскацією 1/2 майна, - на покарання у виді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років 1 /один/ місяць 20/ двадцять/ днів з позбавленням права обіймати певні посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих функцій на строк 1 рік, з конфіскацією 1/2 майна та, на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році», звільнено його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років 1 /один/ місяць 20 /двадцять/ днів, крім конфіскації 1/2 майна.
З відповіді на запит Оболонського РВ ДВС м. Києва ГУЮ у м. Києві від 08.07.2018, наданої суду засудженими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , станом на 08.06.2018 виконавчі провадження стосовно засуджених у вказаній вище установі відсутні.
Згідно з інформацією наданою на запит суду від 20.08.2018 листом ГУ ДФС у м. Києві від 31.08.2018 №/3/26-15-17-03-26, у ГУ ДФС м. Києва відсутня інформація по руху виконавчих листів від 23.04.2014.
Проаналізувавши вищенаведену інформацію, суд приходить до висновку, що станом на день розгляду клопотань засуджених, вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 15.11.2013 в частині конфіскації майна, що належить ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є таким що набрав законної сили та 23.04.2014 був звернутий, в цій частині, до виконання, однак, з невідомих причин, виконаний не був.
З клопотанням звільнення від вказаного покарання, у тому числі і у зв`язку з закінченням строків давності обвинувального вироку, засуджені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не звертались.
Відповідно до п. 8 ст. 324 КПК України 1960 року, яким суд керувався під час постановлення вироку, постановляючи вирок, суд повинен вирішити, зокрема питання про те, що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.
Зі змісту вказаного вироку суду вбачається, що суд постановляючи вирок та засуджуючи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, не скасував накладений під час досудового слідства постановою слідчого з ОВС СВПМ ДПА в Черкаській області ОСОБА_11 від 09.11.2009 арешт, та не повернув засудженим вилучені у них під час обшуку особисті грошові кошти, тим самим прийнявши рішення з метою забезпечення виконання покарання у вигляді конфіскації майна.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від покарання у вигляді конфіскації належного їм майна не звільнені, суд приходить до висновку про те, що у арешті накладеному під час досудового слідства постановою слідчого з ОВС СВПМ ДПА в Черкаській області ОСОБА_11 від 09.11.2009 потреба не відпала, а тому клопотання засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в частині його скасування задоволеним, на даний час, бути не може. З цих же підстав не може бути задоволеним вказане клопотання і в частині повернення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 їх особистих грошових коштів, з огляду на те, що вказані грошові кошти є майном, що підлягає конфіскації відповідно до вироку суду.

Разом з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити засудженим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що питання про скасування арешту майна, накладеного під час досудового слідства постановою слідчого з ОВС СВПМ ДПА в Черкаській області ОСОБА_11 від 09.11.2009 та питання про повернення вилученого у засуджених особистого майна може бути повторно розглянуте у випадку виконання вироку суду в частини конфіскації майна або звільнення засуджених від відбування вказаного покарання, у тому числі і у зв`язку з закінченням строків давності обвинувального вироку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про вирішення питань пов`язаних з виконанням вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 15.11.2013 року у справі за обвинуваченням ОСОБА_12 .Оу вчиненні злочинів передбачених ст. 255 ч. 1, ст. 27 ч. 3, ст. 28 ч. 4, ст. 205 ч. 2, ст. 27 ч. 3, ст. 28 ч. 4, ст. 200 ч. 2, ст. 27 ч. 3, ст. 28 ч. 4, ст. 358 ч. 2, ч. 3, ст. 27 ч. 3, ст. 28 ч. 4, ст. 212 ч. 3, ст. 27. ч. 3, ст. 28 ч. 4, ст. 366 ч. 2, КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні злочинів передбачених ст. 255 ч. 1, ст. 28 ч. 4, ст. 200 ч. 2, ст. 28 ч. 4, ст. 358 ч. 2, ч. 3, ст. 27 ч. 5, ст. 28 ч. 4, ст. 212 ч. 3, ст. 28 ч. 4, ст. 366 ч. 2 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні злочинів передбачених ст. 255 ч. 1, ст. 28 ч. 3 ст. 205 ч.1, ст. ст. 28 ч. 4, 358 ч. 2, 3, ст. ст. 27 ч. 5, 28 ч. 4, ст. 212 ч. 3 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочинів передбачених ст. 255 ч. 1, ст. ст. 27 ч. 3, 28 ч. 4, ст. 212 ч. 3 ОСОБА_4 , у вчиненні злочинів передбачених 255 ч. 1, ст. ст. 27 ч. 3, 28 ч. 4, ст. 212 ч. 3 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у вчиненні злочинів передбачених ст. 28 ч. 3 ст. 205 ч. 2, ст. ст. 28 ч. 3, 358 ч. 2, 3, ст. ст. 27 ч. 5, 28 ч. 3, 212 ч. 3 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена прокурором або засудженим протягом семи діб з моменту її оголошення до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1