ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/33/18 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Категорія : у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
прокурора - ОСОБА_6
адвоката - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000786 від 11.09.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 КК України, -

в с т а н о в и л а:

13.09.2018 слідчий СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 за погодженням прокурора відділу прокуратури Харківської області звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
В клопотанні слідчий зазначив, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого частиною 4 статті 296 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, строком до 7 років. Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, як окремо, так і усіма у сукупності, а саме: протоколами допиту потерпілої ОСОБА_10 , свідків, огляду місця події; довідками Зміївської ЦРЛ щодо тілесних ушкоджень отриманих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та потерпілою ОСОБА_10 .
Як на підставу застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий вказував наявність обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, передбачених пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, враховуючи тяжкість покарання за скоєний ним злочин; ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; також підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Вказане свідчить, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2018 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000786 від 11.09.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 КК України.
Застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань» (№ 27) в межах строку досудового розслідування на 60 днів до 10 листопада 2018 року включно, без визначення застави.
Не погодившись із ухвалою слідчого судді захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, у вигляді особистого зобов`язання.
В обґрунтування доводів зазначив, що ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Харкова є незаконною та необґрунтованою, постановленою без детального та ефективного дослідження обставин наданих стороною захисту, що є також порушенням загальних засад кримінального провадження, а саме принципу змагальності сторін, принципу рівності можливостей, права на захист, права на свободу та особисту недоторканність.
Зокрема, судом не встановлено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, не враховано наявність вагомих доказів щодо обставин, викладених стороною захисту та підтверджених належними та допустимими доказами, що свідчать про наявність вагомих сумнівів в повідомленій ОСОБА_8 підозрі та виключають існування її обґрунтованості, не надано належної оцінки відомостям щодо особи підозрюваного, що не відповідає вимогам практики Європейського суду з прав людини і нормам КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.
Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий судді, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На думку колегії суддів, слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався в повному обсязі.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, судом встановлено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 КК України.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує старший слідчий відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000786 від 11.09.2018, в якому ОСОБА_8 12.09.2018 повідомлено про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 КК України.
Так, судом першої інстанції встановлено та перевірено під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляду позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинені групою осіб, із застосуванням вогнепальної зброї, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків та потерплих по даному кримінальному провадженню, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Тому доводи апелянта на відсутність існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, є безпідставними, оскільки суперечать матеріалам справи.
Крім цього, оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 тяжкого кримінального правопорушення в сфері злочинів проти громадського порядку та моральності, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, ті обставини, що ОСОБА_8 не має постійного місця роботи та офіційних джерел отримання прибутку, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.
Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі адвокат щодо необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_8 підозри спростовані матеріалами кримінального провадження та не свідчать про прийняття слідчим суддею необґрунтованого рішення. Слідчим суддею враховані положення статей 177, 178 КПК України, дані про особу, додані слідчим до клопотання докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим.
Судова колегія вважає безпідставні посилання в апеляційній скарзі на правомірність знаходження підозрюваного на території комплексу «Зерновий елеватор», оскільки ОСОБА_8 знаходився там на прохання свого знайомого, з дозволу його законного власника, та не зупиняв діяльності «Зернового елеватора» та не перешкоджав її здійсненню іншим чином. В суді першої інстанції підозрюваний зазначав, що приїхав на елеватор на роботу в якості підсобного працівника та ніяких протиправних дій не вчиняв.
Проте, трудової книжки підозрюваного, відомостей з підприємства про сплату пенсійних та інших внесків, як і взагалі належним чином завірених посадовою особою копій документів, які б свідчили про виконання ОСОБА_8 обов`язків підсобного працівника ні слідчому судді, ні апеляційному суду не надано.
Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою та існує обґрунтована необхідність для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 чи призначення іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.
Порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Керуючись ч.2 ст. 376,ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 відхилити.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2018 року залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий -

Судді