Сарненський районний суд
_____________________________________________________________________________________ Справа № 572/2580/18
Провадження № 1-кс/572/798/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 вересня 2018 року м.Сарни

Слідчий суддя Сарненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
підозрюваного - ОСОБА_4 ,
захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сарненського районного суду клопотання слідчого СВ Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором Сарненської місцевої прокуратури про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Степань Сарненського району Рівненської області та мешканцю АДРЕСА_1 , громадянину України, українцю, неодруженому, в останнє засудженого вироком Рівненського міського суду від 26.02.2016 року за ст.185 ч.3 КК України до 5 років 8 місяців позбавлення волі, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області звернувся до слідчого судді із клопотанням, яке погоджене з прокурором Сарненської місцевої прокуратури, про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З клопотання вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, передбаченого ч.1 ст.393 КК України, а саме в тому, що 02 вересня 2018 року біля 17 години 00 хв., відбуваючи покарання у вигляді позбавлення волі та перебуваючи в дільниці соціальної реабілітації виправної колонії, куди був переведений 01.11.2017 р. на підставі постанови начальника ДУ "Катеринівська виправна колонія (№46)" та будучи ознайомлений з межами даної дільниці та попереджений про кримінальну відповідальність за вчинення втечі з місця позбавлення волі, згідно маршрутного листа вийшов на роботи по обслуговуванню очисних споруд колонії, де усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи те, що в нього немає будь-яких підстав для залишення місця відбування покарання, скориставшись відсутність охорони, переконавшись, що за його діями не спостерігають сторонні особи самовільно залишив робоче місце та зник в невідомому напрямку. Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного злочину, крім того він засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину, і йому оголошено про підозру у вчиненні іншого злочину, перебуваючи на волі він може ухилитись від слідства та суду, перешкоджати провадженню слідства або вчинити інше кримінальне правопорушення, що є достатньою підставою застосувати до підозрюваного такий запобіжний захід як тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний та його захисник просили відмовити у задоволенні клопотання. Посилаються на те, що оскільки засуджений наразі відбуває міру покарання в місцях позбавлення волі, то доцільності обирати запобіжний захід відсутня.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
03.09.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000393 внесено запис про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.393 КК.
06.09.2018 року, о 21 годині 31 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України, і того ж числа повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.393 КК.
У відповідності до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбаченіст.177 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. При цьому у відповідності до п.5 ч.2ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Сторона обвинувачення довела наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 умисного злочину середньої тяжкості, яка підтверджується показаннями свідків, іншими письмовими доказами, та не заперечується самим підозрюваним у судовому засіданні. Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п"яти років.
Слідчим та прокурором також належно обґрунтовано та доведено наявність достатніх даних, що існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню та вчинення інших злочинів, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, в т.ч.:
- наявність ризику ухилення ОСОБА_4 від досудового розслідування та суду підтверджується тією обставиною, що підозрюваний самовільно залишив місце роботи та переховувався, а також тим, що ОСОБА_4 засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину, а також підозрюється у вчиненні іншого злочину середньої тяжкості.
- наявність ризику вчинення інших злочинів підтверджується тією обставиною, що після засудження за вчинення тяжких умисних злочинів, ОСОБА_4 повторно підозрюється у вчиненні умисних злочинів, не має місця роботи або будь-якого законного джерела доходів.
Виходячи із вищезазначених, доведених у ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів кримінального провадження переконується, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, щодо підозрюваного буде недостатнім для запобігання ризикам, які навів слідчий.
Приймаючи до уваги сукупність цих обставин, а також враховуючи, що досудове розслідування даного кримінального провадження в даний час лише розпочалось, слідчий суддя вважає достатніми підставами для задоволення клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, інших даних.

У справі "Ілійков проти Болгарії" Європейський суд з прав людини зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів". Разом з тим, небезпека того, що підозрюваний буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її настільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі Бекчієв проти Молдови (Becciev v. Moldova), заява №9190/03, пп. 56 та 59 з подальшими посиланнями). Висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Обираючи відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді взяття під варту слідчим суддею перевірено та встановлено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення слідчому судді доведена та сумнів не викликає, прокурором доведені, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання .

Такий висновок не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, по справі "Летелье проти Франції" Європейський суд з прав людини зазначив, що суд визнає, що особлива тяжкість деяких правопорушень може викликати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які роблять виправдане попереднє утримання в крайньому разі протягом певного часу. При виключних обставинах цей момент може бути врахований в світлі Конвенції, в крайньому разі в такій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку в наслідок скоєння злочину.

З огляду на наведене, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого про застосування підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити, що не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя.

Крім того, слідчий суддя окремо враховує, що ОСОБА_4 відбував покарання в ДУ "Катеринівська ВК№46", тому наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України та приходить до висновку, що в даному випадку є неможливим застосування до підозрюваного ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Згідно ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 194, 196, 369, 371, 372 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором Сарненської місцевої прокуратури про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Степань Сарненського району Рівненської області та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, в останнє засудженого вироком Рівненського міського суду від 26.02.2016 року за ст.185 ч.3 КК України до 5 років 8 місяців позбавлення волі- запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання особи, тобто 06 вересня 2018 року. Ухвала діє до 05 листопада 2018 року.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом 5 днів.

Ухвала підлягає негайному виконанню
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1