УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року

м. Київ
справа № 275/288/17
провадження № 51-5505ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Брусилівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 01 серпня 2018 року щодо нього.

Встановлені обставини
Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 13 квітня

2018 року засудженому ОСОБА_4 відмовлено у відкритті кримінального провадження за його заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Житомирської області від 14 квітня 2009 року.
Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 01 серпня 2018 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Брусилівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2018 року залишено без задоволення, а зазначене рішення місцевого суду без змін.
Суть питання
У касаційній скарзі засуджений зазначає, що не погоджується зі згаданими рішеннями місцевого та апеляційного судів, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Мотиви Верховного Суду
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону, у своїй касаційній скарзі засуджений не зазначив, яких саме порушень допустились суди першої та апеляційної інстанцій під час судового провадження, у чому саме ці порушення полягали і, як вони вплинули на законність та обґрунтованість постановлених судових рішень відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК із огляду на положення статей 370, 404, 412, 419, 467 цього Кодексу.
Засуджений не зазначив, які конкретно доводи його апеляційної скарги у порушення ст. 419 цього Кодексу суд апеляційної інстанції належним чином

не дослідив, не перевірив і не оцінив, внаслідок чого визнав їх необґрунтованими.
Відповідно до ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право ухвалити одне з таких рішень: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Усупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК засудженим не зазначено, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції відповідно до його повноважень, передбачених ст. 436 КПК щодо ухвали місцевого суду від 13 квітня 2018 року.
Крім того, в порушення ч. 5 ст. 427 КПК засуджений не долучив до касаційної скарги копій судових рішень, які оскаржуються.
Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування та недотримання положень ст. 427 КПК, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1

ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Брусилівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 01 серпня 2018 року залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3