ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1754/18
провадження № 1-кп/753/992/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2018 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0013072 від «15» грудня 2017 року по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ромни, Красноармійського району Приморського краю Російської Федерації, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, який має середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 . та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-06.06.2007 Виноградівським районним судом Закарпатської області за ч,2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
-29.12.2007 Виноградівським районним судом Закарпатської області за ч.3 ст. 185, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
-21.12.2012 Виноградівським районним судом Закарпатської області за ч.2 ст. 296, ч. 2 ст. 15 ч. З ст. 185, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, 24.07.2015 звільнений з Львівської виправної колонії № 30 по відбуттю строку покарання,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14.12.2017 приблизно о 23 годині 45 хвилин ОСОБА_5 та невстановлена досудовим розслідуванням особа (матеріали стосовно якої виділенні в окреме провадження), проходячи на перехресті вулиць Сортувальна та вул. Клеманська в місті Києві, побачили люк телефонного колодязя, відкривши який побачили, що там знаходяться телефонні кабелі. Внаслідок браку в останніх грошових коштів для реалізації власних потреб, та вирішивши, що вказаний вище кабель телефонного зв`язку може становити певну вартість, невстановлена досудовим слідством особа (матеріали стосовно якої виділенні в окреме провадження) запропонувала таємно викрасти даний кабель, та на дану пропозицію ОСОБА_5 погодився.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та діючи відповідно до розподілених ролей, невстановлена досудовим розслідуванням особа (матеріали стосовно якої виділенні в окреме провадження) спустилася до телефонного колодязя та перерізала за допомогою ручної ножівки для металу, яку придбала для господарських цілей, телефонний кабель «ТПП 100x2x0.4». В цей час ОСОБА_5 спостерігав за обстановкою навкруги, щоб попередити невстановлену досудовим розслідуванням особу про наближення сторонніх осіб, які можуть викрити дії останніх, в подальшому невстановлена досудовим розслідуванням особа вилізла із телефонного колодязя та разом із ОСОБА_5 перейшли на іншу сторону вулиці, де розташований інший телефонний колодязь, у який спустився ОСОБА_5 , а невстановлена досудовим розслідуванням особа передала ОСОБА_5 ручну ножівку для металу.
Далі, ОСОБА_5 , знаходячись у вищевказаному колодязі, перерізав за допомогою вищевказаної ручної ножівки другий кінець телефонного кабелю «ТПП 100x2x0.4» та почав його витягувати, та в даний момент був затриманий працівниками охоронної компанії ТОВ «ОХОРОННИЙ ХОЛДІНГ ». Тим самим ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав за необхідне, але не зміг довести свій злочинний умисел на повторне, таємне викрадення телефонного кабелю «ТПП 100x2x0.4», загальною довжиною 93 метри 97 сантиметрів, вартістю 12629 гривень 57 копійок (без ПДВ), який належить ТОВ «УКРТЕЛЕКОМ», вчинене за попередньою змовою групою осіб, з причин, які не залежали від волі останнього.
Таким чином ОСОБА_5 здійснив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинений повторно та за попередньою змовою групою осіб, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 Кримінального Кодексу України.
У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю та суду пояснив, що дійсно 14.12.2017 приблизно о 23 годині 45 хвилин, перебуваючи на перехресті вулиць Сортувальна та вул. Клеманська в місті Києві, він разом зі своїм знайомим вирішили викрасти кабель телефонного зв`язку з телефонного колодязя. Його знайомий відкрив люк, спустився до телефонного колодязя та перерізав за допомогою ножівки для металу телефонний кабель, а він в свою чергу спостерігав за обстановкою навкруги, щоб попередити появу сторонніх осіб. Після цього вони перейшли на інший бік вулиці, де був розташований інший телефонний колодязь, у який спустився вже він та перерізав іншу частину кабелю. Після чого він почав витягувати цей кабель, однак був затриманий службою охорони разом з кабелем, довжини та загальної вартості якого обвинувачений в судовому засіданні не заперечував. У скоєному щиро покаявся.
Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та добровільне часткове відшкодування завданої шкоди потерпілій стороні.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий за скоєння корисливих злочинів, характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, які викладені в ст. 65 КК України, суд наділений правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, розмір матеріальної шкоди, завданої злочином, яка частково відшкодована обвинуваченим на суму 6500 грн., позицію прокурора та представника потерпілого, які вважали за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст.ст. 75, 76 КК України.
Обговорюючи законність та обґрунтованість заявленого представником потерпілого цивільного позову, суд враховує наступне.
Представником ПАТ «Укртелеком» до початку до початку судового розгляду був заявлений цивільний позов, в якому представник просив суд стягнути з обвинуваченого на користь ПАТ «Укртелеком» 12629 грн. 57 коп. В обґрунтування позову представник потерпілої юридичної особи зазначив, що скоєним обвинуваченим кримінальним правопорушенням ПАТ «Укртелеком» було завдано матеріальної шкоди на зазначену суму, яка підтверджена документально.
Обвинувачений в судовому засіданні надав квитанції, з яких вбачається, що він здійснив часткове відшкодування матеріальної шкоди на суму 6500 грн., а тому просив стягнути з нього решту невідшкодованої за позовом суми грошових коштів.
Дослідивши зміст позовної заяви, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Судом встановлено, що внаслідок вчинення обвинуваченим злочину ПАТ «Укртелеком» було завдано матеріального збитку на суму 12629 грн. 57 коп. Оскільки обвинувачений здійснив часткове відшкодування зазначених збитків на суму 6500 грн., суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого решту несплаченої суми збитків на користь ПАТ «Укртелеком» в сумі 6129 грн. 57 коп.
Аналіз наведених обставин та положень закону дозволяє суду зробити висновок про можливість часткового задоволення цивільного позову ПАТ «Укртелеком».
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Клопотань про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу від учасників судового провадження не надходило.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд,-

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченогоч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 / три/ роки.
На підставі вимог ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 / три/ роки.
На підставі вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту проголошення вироку.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Укртелеком» (р/р НОМЕР_1 в ПАТ «Альфа Банк», МФО: 300346 ЄДРПОУ 0118910, ІПН 56) 6129 /шість тисяч сто двадцять дев`ять/ гривень 57 копійок.
Речові докази:
-пилку по металу, яка знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві за квитанцією № 000221 конфіскувати в дохід держави;
-кабель телефонного зв`язку «ТПП 100x2x0.4» загальною довжиною 93 метри 97 сантиметрів, який перебуває на зберіганні в камері схову речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві за квитанцією № 000221 повернути за належністю ПАТ «Укртелеком».
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1