В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" листопада 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001218 від 01 лютого 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, із середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: 01 березня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
в с т а н о в и в :
31 січня 2018 року приблизно о 07 год 30 хв ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку №22 по вул. Березняківській у місті Києві та, керуючись миттєво виниклим злочинним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), маючи корисливий мотив, шляхом вільного доступу піднявся на дах вище зазначеного будинку, де знайшов металеві вироби, а саме кабель. Після чого, впевнившись, що його дії залишаються непомітними, за допомогою не встановлених досудовим розслідуванням металевих щипців перекусив металевий електрокабель марки «ПВС 4*4», довжиною 50 м, артикул 11519, який належить ЖБК «Арсеналець 5».
В подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ЖБК «Арсеналець 5» матеріальних збитків на загальну суму 3 207 грн 50 к.
Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, дав показання, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення. Пояснив, що 31 січня 2018 року приблизно о 07 год 30 хв він піднявся на горище будинку АДРЕСА_2 , де за допомогою щипців перерізав кабель для Інтернету довжиною приблизно 50 м. Після чого, викрадений кабель здав на прийом металобрухту, а виручені кошти використав у власних цілях. У скоєному щиро кається, просить суворо не карати, оскільки потребує постійного нагляду у лікаря, так як у нього відсутня селезінка.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів щодо його особи.
За таких обставин, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у тому, що він своїми умисними діями вчинив повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений на обліку та лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше судимий, не працює, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що вказаний злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, думку державного обвинувача, представника потерпілого про відсутність претензій, особи обвинуваченого та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі.

При цьому, зважаючи на молодий вік обвинуваченого, на ту обставину, що шкода заподіяна кримінальним правопорушенням відшкодована, враховуючи стан його здоров`я, той факт, що він постійно потребує лікарського нагляду, суд приходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України та встановити іспитовий строк тривалістю 1 рік, який є достатнім для того, щоб він в умовах здійснення контролю за поведінкою довів своє виправлення.
При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.
Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 01 березня 2018 року - виконувати самостійно.

Речові докази у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001218 від 01 лютого 2018 року, відео носій CD-R, 700 MB, 80 min, фірми «Kaktuz», білого кольору з відеозаписом залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

С у д д я : ОСОБА_1