Справа № 487/472/18
Провадження № 1-кп/487/348/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2018 року. Заводський районний суд міста Миколаєва у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 захисника ОСОБА_8 , розглянувши обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000003 по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Костянтинівка Новодеського району Миколаївської області, громадянки України, з вищою освітою, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , маючої на утриманні малолітню дитину, офіційно не працюючої, зі слів обвинуваченої є самозайнятою особою по наданню бухгалтерських послуг,
у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Суд визнав доведеним, що ОСОБА_7 вчинила злочин передбачений ч.1 ст.125 КК України при наступних обставинах.
01 січня 2018 року приблизно о 03 год. 45 хв. ОСОБА_6 піднялась на одинадцятий поверх будинку АДРЕСА_2 , а саме до квартири АДРЕСА_3 , звідки лунали гучні шуми, які заважали ОСОБА_6 відпочивати. На стук із вказаної квартири вийшла ОСОБА_7 . Після цього між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виникла сварка, в ході якої на грунті раптово виниклих неприязнених стосунків, ОСОБА_7 умисно рукою завдала декілька ударів в область обличчя, внаслідок чого ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у виді забою м`яких тканин голови, синця правого ока, саден обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 винною себе у вчиненні описаного злочину не визнала, суду пояснила наступне. Вона разом з іншими особами святкувала Новий рік у друзів в квартирі АДРЕСА_3 за вказаною вище адресою. Сусіди з квартири поверхом нижче, серед яких була ОСОБА_6 , стали їм заважати у цьому, виключали світло в квартирі з щитка електроприборів, який знаходиться на сходовому майданчику за межами квартири. Коли вона з іншими святкуючими вийшли з квартири, то розпочалась сварка, під час якої ОСОБА_6 , яка знаходилась за спиною свого чоловіка ОСОБА_9 , намагалась її вдарити та махнула рукою, але вона ( ОСОБА_7 ) відбила (відмахнула) руку потерпілої і можливо зачепила потерпілу. Після цього, світло в квартирі АДРЕСА_3 було увімкнено, а пізніше приїхали працівники поліції з приводу скарги ОСОБА_6 . Додала, що вона не могла завдати тілесних ушкоджень при обставинах описаних потерпілою, оскільки цьому заважав чоловік потерпілою, який затуляв майже увесь прохід між нею та потерпілою, яка знаходилась за своїм чоловіком.
Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що з чоловіком ОСОБА_9 та сином ОСОБА_10 відсвяткувала 01.01.2018р. настання Нового року у своїй квартирі, яка знаходиться поверхом нижче від квартири в якій Новий рік святкувала ОСОБА_7 , де свято не припинялось, гості танцювали, від чого вона з сім`єю не могла відпочивати. На неодноразові звернення вести себе тихіше до святкуючих у квартирі поверхом вище нічого не змінювалось. Після цього вона з чоловіком та сином піднялись поверхом вище, а з квартири АДРЕСА_3 вийшли особи, що святкували Новий рік, серед яких була ОСОБА_7 на підборах, яка, на думку потерпілої, заважала своїми танцями відпочивати. На майданчик перед квартирою виникла сварка під час якої ОСОБА_7 яка була навпроти неї (потерпілої) кинулась та нанесла їй удар зверху в низ в область обличчя, внаслідок чого потерпіла отримала тілесні ушкодження (сінця правого ока, подряпини справа від лоба до низу, на обличчі утворився набряк). Пояснюючі механізм нанесення їй обвинуваченою тілесних ушкоджень, потерпіла зазначила, що це було несподівано в умовах поганої видимості, а тому вона не може сказати чи було це два удари однією рукою чи один удар двома руками.
Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтвердили покази потерпілої та пояснили, що тілесні ушкодження потерпілій нанесла саме ОСОБА_7 руками зверху вниз в область обличчя.
Свідок ОСОБА_11 пояснив, що святкував Новий рік в кв. АДРЕСА_3 . Між потерпілою та обвинуваченою на майданчику перед вказаною квартирою виникла сварка, під час якої потерпіла та обвинувачена знаходилась одна від одної на відстані витягнутої руки, і саме потерпіла ОСОБА_6 нанесла удар ОСОБА_7 рукою, після чого він відійшов і не бачив, як розвивались події далі. Додав, що обвинувачена нікого не била в ту ніч.
Свідок ОСОБА_12 показав, що після того, як в Новорічну ніч в квартирі вимкнули світло на майданчику перед квартирою 49 відбувся конфлікт між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , під час якого ОСОБА_6 намагалась вдарити та вдарила ОСОБА_7 .
Свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які святкували Новий рік разом із ОСОБА_7 стверджували, що поведінка потерпілої була агресивною і саме вона намагалась завдати тілесних ушкоджень обвинуваченій, а остання, в свою чергу, нікого не біла.
Свідок ОСОБА_15 стверджував, що бачив ОСОБА_6 вдень 01 січня, але ніяких тілесних ушкоджень в неї не було. Додав, що саме ОСОБА_6 вночі 01.01.2018р. на майданчику перед квартирою АДРЕСА_3 намагалась вдарити ОСОБА_7 рукою, але остання відбила удар і у відповідь ніяких ударів не наносила.
При проведенні слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_6 , як свідчить протокол вказаної слідчої дії, вказана особа розповіла та показала механізм завдання їй тілесних ушкоджень обвинуваченою вночі 01.01.2018р.
При проведенні судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_6 (висновок експерта №01 від 02.01.2018р. експертом зроблено висновок, що у ОСОБА_6 мають місце тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин голови, синця правого ока, саден обличчя, які могли утворитись від не менш трьох ударних дій тупим твердим предметом, якими могли бути руки, нігті пальців рук та інших, з давністю утворення біля однієї доби до часу огляду. Всі наявні тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Взаєморозташування потерпілої та нападника під час нанесення тілесних ушкоджень могло змінюватись.
В судовому засіданні експерт ОСОБА_16 пояснив, що ударів, які б спричинили вказані тілесні ушкодження, що виявлені у потерпілої, повинного було бути не менш двох або один обома руками одночасно.
Сукупність досліджених доказів в сукупності та взаємозв`язку вказує на те, що обвинувачена ОСОБА_7 01.01.2018 року близько 03 год. 45 хв., за адресою: АДРЕСА_2 , на одинадцятому поверсі будинку біля квартири АДРЕСА_3 на ґрунті раптово виниклих неприязнених стосунків умисно нанесла ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження в області голови за наведених вище обставин. Вказані дії судом кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України.
Судом не приймаються до уваги твердження обвинуваченої ОСОБА_7 , що вона не могла завдати потерпілій тілесних ушкоджень, виходячи з наступного.
Так, як вбачається із показів свідків як сторони захисту так і сторони обвинувачення: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , відстань між потерпілою та обвинуваченою в деякі моменти сварки була достатньою, щоб завдати тілесні ушкодження. Також, як зазначено у висновку судової медичної експертизи, який є об`єктивним доказом у справі, взаєморозташування між потерпілою та нападником змінювалось. Вказане підтверджує покази потерпілої ОСОБА_6 про завдання їй тілесних ушкоджень саме обвинуваченою.
Покази свідка ОСОБА_15 про відсутність у потерпілої вдень 01.01.2018 року тілесних ушкоджень також до уваги не приймаються, оскільки вказаний свідок є зацікавленим у дачі показань на користь обвинуваченою, оскільки є близьким знайомим обвинуваченої, а наявність тілесних ушкоджень у потерпілої та час їх завдання підтверджується об`єктивним доказом висновком судово-медичної експертизи та заявою потерпілої.
Покази свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 стосовно того, що обвинувачена не наносила потерпілій тілесних ушкоджень, оскільки факт наявності тілесних ушкоджень у потерпілої та механізм їх заподіяння підтверджується висновком судово-медичної експертизи в сукупності та взаємозв`язку із показами потерпілої.
Згідно протоколу скринінгового УЗІ вагітності, обвинувачена ОСОБА_7 на час розгляду справи є вагітною.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій суд визнає її стан вагітності.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій судом не встановлено.
Згідно висновку Заводського районного сектору Миколаївського міського відділу з питань пробації, обвинувачена ОСОБА_7 не становить високої небезпеки для суспільства, а її виправлення можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк.
При призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого нею злочину (невеликої тяжкості), обставини справи, особу обвинуваченої, яка характеризується позитивно, вперше притягається до кримінальної відповідальності, виховує самостійно малолітню дитину, має дохід від надання послуг в сфері бухгалтерського обліку, обставини що пом`якшують покарання, та вважає необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів призначити їй покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, встановленому ч.2 ст.53 КК України, розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Керуючись статтями 368, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 (п`ятсот десять) гривень 00 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1