АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/697/18 Справа № 201/5363/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2018 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючої в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2018 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000319 стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Павлограді Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч.1, ч.2 ст. 369 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:
В апеляційній скарзі та доповненні до неї захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Свої вимоги захисник мотивує тим, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, оскільки є не доведеними встановленні слідчим суддею ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, що його підзахисний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, так як доказів їх наявності до клопотання прокурора надано не було. Крім того, захисник вважає, що прокурором під час розгляду клопотання не було доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів запобіганню ризикам. В ухвалі слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 255, ч.2 ст. 307 КК України, що не відповідає дійсності. Також, адвокат вказує про необґрунтований визначений слідчим суддею розмір застави.

Підозрюваний в доповнені до апеляційної скарги просить зменшити розмір застави до суми не більше 150 (сто п`ятдесят) тисяч гривень, так як вважає, що слідчий суддя необґрунтовано визначив розмір застави в сумі 5 100 000 грн.

Ухвалою слідчого судді продовжено ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 20 липня 2018 року та визначено заставу у розмірі 5 100 000 грн.

Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованою підозрою відносно ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст. 307 КК України, яка підтверджена наданими до клопотання матеріалами. Крім того, слідчий суддя зазначив, що наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися, та підозрюваний може: незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження; вчинити нове кримінальне правопорушення. Окрім того, слідчий суддя встановив, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також встановив обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування.

В судовому засіданні підозрюваний та захисник підтримали вимоги апеляційної скарги, підтвердили викладенні в них доводи та просили задовольнити апеляційну скаргу. Крім того, підозрюваний зазначив про необґрунтований визначений розмір застави.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, тому просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. При цьому прокурор вказав, що на даний час необхідно провести ряд слідчих дій, які перешкоджають завершити досудове розслідування, а саме: допитати понад п`ятдесят свідків; змінити кваліфікацію злочину у даному провадженні; повідомити про нову підозру; отримати висновки експерта; відкрити матеріали кримінального провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Висновки слідчого судді про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає правильними.

Так, наданими до клопотання прокурора матеріалами підтверджується, що Соборним ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 0000319 від 10 жовтня 2017 року, за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст. 255, ч.1 ст. 263, ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч.1 ст. 309, ч.4 ст. 28 ч.2 ст.342, ч.2 ст. 342, ст. 348, ч.ч. 1, 2 ст.369 КК України. 29 березня 2018 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.ч. 1, 2 ст. 369 КК України. 30 березня до підозрюваного застосовано запобіжний у вигляді тримання під вартою.

Обгрунтованість підозри стосовно ОСОБА_7 у вчиненні злочинів підтверджується викладеними в заяві ОСОБА_10 відомостями про вчинення злочину, показаннями свідка ОСОБА_10 від 15.02.2018 року, протоколами огляду від 16 лютого, 06 березня 2018 року, протоколами про результати негласної слідчої (розшукової) дії та іншими матеріалами провадження в їх сукупності.

У відповідності до ч.3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Строк досудового розслідування продовжений до 29 липня 2018 року і слідчий суддя продовжив строк тримання під вартою ОСОБА_7 в межах даного строку.
Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що ризики, передбачені п.п. 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшилися і ОСОБА_7 може: незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження; вчинити нове кримінальне правопорушення. Окрім того, слідчим суддею було встановлено ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні злочинів, один з яких є особливо тяжким.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, апеляційний суд вважає такими, що заслуговують на увагу пояснення прокурора відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, оскільки, як встановлено під час апеляційного перегляду, в даному кримінальному провадженні існує необхідністьдопитати свідків, змінити кваліфікацію злочину у даному провадженні, отримати висновки експерта, відкрити матеріали кримінального провадження.
Доводи сторони захисту про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, апеляційний суд вважає безпідставними, так як більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити запобіганню встановлених слідчим суддею ризиків, які встановлені під час застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу тримання під вартою і на даний час продовжують існувати.

Також є безпідставними доводи підозрюваного про необґрунтований визначений слідчим суддею розмір застави, так як слідчий суддя керувався та дотримався вимог абз. 2 ч.5 ст. 182 КПК України в якій зазначено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Апеляційний суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 р., відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Стосовно доводів апеляційної скарги, що слідчим суддею було невірно зазначено в мотивувальній частині ухвали кваліфікацію злочину, за якою ОСОБА_7 повідомлено про підозру, то апеляційний суд вважає, що вони заслуговують на увагу, проте дана обставина не може бути підставою для скасування ухвали. Дана помилка може бути усунута слідчим суддею в порядку ст. 379 КПК України шляхом виправлення описки.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючої в інтересах ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2018 року, якою продовжено ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 20 липня 2018 року та визначено заставу в розмірі 5 100 000 грн. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4