ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/306/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1 Справа №641/6281/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 309 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у м. Харкові, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 12.11.2007 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки; 23.11.2009 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 121 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення вол; 25.10.2013 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.317, ч.2 ст.309, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі; 24.03.2014 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 20.07.2017 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 309, ст. 395, ч.1 ст. 70 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі,

визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, та йому призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднане не відбуте покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.07.2017 р. і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді 2 (двох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Вироком встановлено, що ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за кримінальні правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів на шлях виправлення не став та знову скоїв кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів за наступних обставин: у період приблизно з початку березня 2017 року до 11 серпня 2017 року ОСОБА_7 за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно та будучи особою, яка раніше вчинили злочин, передбачений ст. 317 Кк України, без мети збуту та особистого збагачення, незаконно зберігав одну полімерну пляшку із рідиною коричневого кольору об`ємом 617,0 мл., яка відповідно до висновку судово-хмічної експертизи містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб-концентрат з макової соломи, який в перерахунку на суху речовину склав 4,7015 г. Вищевказаний особливо небезпечний наркотичний засіб - концентрат з макової соломи у полімерній пляшці ОСОБА_7 незаконно зберігав до моменту його виявлення та вилучення працівниками поліції в ході обшуку, проведеного 11.08.2017 року у період часу з 16 годин 45 хвилин до 17 годин 10 хвилин на підставі ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31.07.2017 року.

Вищевказані дії обвинувачено кваліфіковано за ч.2 ст.309 КК України, а саме незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене повторно, особою, яка раніше вчинили злочин передбачений ст. 317 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений зазначив, що вирок є незаконним та необгрунтованим. Вважає, що його двічі притягнуто до кримінальної відповідальності за одні й ті ж дії, у зв`язку з тим, що 20.07.2017 року Комінтернівським районним судом м. Харкова було постановлено вирок за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 395 КК України, а пляшка з наркотичним засобом лише не була вилучена працівниками поліції при обшуку, який проводився у кримінальному провадженні, за яким був постановлений вирок від 20.07.2017 року. Стверджує, що зберігав наркотичний засіб неумисно та не знав про його наявність. Вважає, що призначене покарання є необгрунтованим, внаслідок чого вирок підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь головуючого судді, з`ясувавши думку прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувалися докази щодо фактичних обставин справи, а сам обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 309 КК України, зазначивши, що згоден з обставинами, викладеними в обвинувальному акті.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок стосовно ОСОБА_7 в межах поданої апеляційної скарги обвинуваченого, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України, в частині правильності призначення покарання.

При призначенні покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Судом першої інстанції враховані дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше судимий, останній раз: 20.07.2017 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 309, ст. 395, ч.1 ст. 70 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, одружений, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно; згідно акту судово-наркологічної експертизи № 244 від 15.09.2017 р. ОСОБА_7 страждає синдромом залежності від вживання опіатів, потребує лікування від наркоманії, протипоказань на має.
Також врахована ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.66 КК України, суд визнав щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання, згідно зі ст. 67 КК України, суд визнав рецидив злочинів.
Враховуючи вказані обставини, районний суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за скоєний злочин у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням, та остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком у виді позбавлення волі, з чим погоджується й апеляційний суд.
Підстав для пом`якшення призначеного покарання, колегія суддів не вбачає у зв`язку з його справедливістю та відповідністю вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню суспільної небезпечності, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації. Призначене покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Враховуючи наведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення аналогічних злочинів, не працює, колегія суддів дійшла висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.
Наведені обставини спростовують доводи апеляції обвинуваченого про неправильне призначення покарання, у зв`язку з чим вона задоволенню не підлягає.
Стосовно доводу обвинуваченого щодо його подвійного притягнення до кримінальної відповідальності за одні й ті ж дії, з наведених в апеляційній скарзі підстав, колегією суддів зазначає наступне. Вирок за ч.2 ст. 309, ст. 395 КК України щодо ОСОБА_7 був ухвалений Комінтернівським районним судом м. Харкова 20.07.2017 року, а злочинна діяльність, що була кваліфікована за ч. 2 ст. 309 КК України та є предметом розгляду у даному кримінальному провадженні, була викрита внаслідок проведення обшуку, який відбувся 11.08.2017 року. Отже, зазначені епізоди є самостійними злочинами, по справі відсутнє штучне розділення кримінальних проваджень або зайва, невірна кваліфікація дій обвинуваченого.
Посилання ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про те, що він не знав про наявність в його помешканні вилученого наркотичного засобу та не мав умислу на його зберігання є непереконливими та такий апеляційний довід суперечить положенням ч. 2 ст. 394 КПК України, з урахуванням того, що учасниками розгляду в суді першої інстанції не заперечувалися фактичні обставини кримінального провадження у зв`язку з чим справа була розглянута в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що вирок районного суду є законним та обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для зміни або скасування вироку немає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2018 року стосовно ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий суддя

Судді: