Постанова
Іменем України

21 червня 2018 року

м. Київ
справа № 501/2317/16-к
провадження № 51-1728 км 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 , на вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 28 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 01 червня 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001128, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Іллічівська (Чорноморська) Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 22 березня 2013 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
2) вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 16 грудня 2013 року за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі;
3) вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 11 липня 2014 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 28 лютого 2017 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення.
Вирішено питання речового доказу та процесуальних витрат у провадженні.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 01 червня 2017 вирок суду першої інстанції залишено без зміни. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення.
За обставин, встановлених судом та детально викладених у вироку, ОСОБА_6 засуджено за те, що він, 28 серпня 2016 року, близько 06.00 год. на території бази відпочинку «Дружба», що знаходиться в м. Чорноморську Одеської області, шляхом відімкнення навісного замку, який замикав металеву огорожу веранди будинку АДРЕСА_2 , повторно таємно проник до будинку та викрав майно потерпілої ОСОБА_8 , загальною вартістю 1100 грн., проте свій злочинний умисел довести до кінця не зміг по незалежним від нього причинам, оскільки був затриманий потерпілою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 , просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_6 і призначити новий розгляд в суді першої інстанції в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази на підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчиненні ним крадіжки з проникненням у житло. Вважає, що суд першої інстанції був упереджений під час дослідження доказів, чим порушив засади кримінального процесуального закону, а тому вирок ґрунтується на припущеннях. Апеляційний суд належним чином не перевірив доводи апеляційної скарги, не дослідив, в порушення вимог ст. 404 КПК України, доказів, невмотивовано відмовив у повторному дослідженні їх та необґрунтовано залишив апеляційну скаргу без задоволення, а вирок без зміни. Крім того, стверджує, що апеляційним судом не було належним чином повідомлено потерпілу про дату розгляду апеляційної скарги.
Під час касаційного розгляду захисник підтримав подану касаційну скаргу та просив її задовольнити.
Позиції інших учасників судового провадження
Під час касаційного розгляду прокурор вважав касаційну скаргу захисника необґрунтованою та просив відмовити у її задоволенні.
Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому наділений повноваження лише щодо перевірки правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого.
Отже, касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Натомість зазначені обставини були предметом перевірки суду апеляційної інстанції.
Залишаючи без задоволення апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , апеляційний суд навів належні і достатні мотиви та підстави ухвалення рішення і не встановив істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування чи зміну вироку.
За встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України кваліфіковані вірно.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину зроблено з дотриманням вимог ст. 23 КПК України на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, які було досліджено та перевірено під час судового розгляду, а також оцінено відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
В основу вироку суд обґрунтовано поклав показання потерпілої ОСОБА_8 допитаної в судовому засіданні; даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколу огляду місця події з фототаблицею від 28 серпня 2016 року, протоколу огляду предмета від 28 серпня 2016 року, постановою про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речового доказу від 28 серпня 2016 року, висновком експерта № 805-Д від 15 вересня 2016 року.
Так, в судовому засіданні, потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що 28 серпня 2016 року, близько 06.00 год., побачила як від кімнати родичів та далі від будинку АДРЕСА_2 , який розташований на території бази відпочинку «Дружба», виходить ОСОБА_6 , вона з чоловіком почали його переслідувати, затримали та повели до охоронців і в ОСОБА_6 з карманів шортів випав викрадений планшет, який їй належить.
Відповідно до висновку експерта від 15 вересня 2016 року № 805-Д, на відрізку ліпкої стрічки слід пальця руки, який вилучений під час огляду планшету, належить засудженому ОСОБА_6 .
Наявні в матеріалах кримінального провадження докази є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, а тому об`єктивних підстав недовіряти їм немає.
Отже, дослідивши обставини встановленні під час кримінального провадження, надавши доказам належну оцінку, суд першої інстанції дійшов вмотивованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло.
Вирок суду є законним, обґрунтованим та відповідає вимогам ст. 374 КПК України.
Перевіривши вирок в апеляційному порядку, апеляційний суд надав належну оцінку доводам апеляційної скарги захисника засудженого, які є схожими з доводам його касаційної скарги, та навівши підстави прийнятого рішення, обґрунтовано відмовив у їх задоволенні.
Ухвала апеляційного суду достатньо вмотивована та відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Доводи касаційної скарги захисника про порушення апеляційним судом вимог ст. 404 КПК України є безпідставними, оскільки повторне дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, необхідне тільки за умови, якщо судом першої інстанції відповідні обставини досліджені не повністю або з порушеннями. Крім того, до початку апеляційного розгляду захисником було заявлено клопотання про повторне дослідження доказів, яке апеляційним судом було задоволено частково.
Твердження захисника у касаційній скарзі про проведення на неналежному рівні допиту потерпілої ОСОБА_8 в режимі відеоконференції, є необґрунтовані , оскільки, відповідно до технічного носія інформації, під час допиту потерпілої в суді першої інстанції учасники судового провадження мали можливість ставити питання та отримувати відповіді, проте жодних зауважень стосовно рівня проведення допиту потерпілої в режимі відеоконференції від учасників судового провадження не надходило.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовною підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, не встановлено.
За таких обставин, касаційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, колегія суддів

ухвалила:
Вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 28 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 01 червня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3