справа №619/945/18
провадження №1-кп/619/287/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2018 року м.Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі Харківської області матеріали кримінального провадження відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. ЗолочівХарківської області, українця, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Так, 19 грудня 2016 року приблизно о 08 год. 00 хв. керуючи технічно справним автомобілем Lifan 520 GX НОМЕР_1 рухався по автодорозі Харків - Дергачі - Золочів зі сторони смт. Золочів в напрямку м. Дергачі.На шляху свого руху, ОСОБА_6 при виборі швидкості руху не врахував дорожню обстановку, а саме ожеледицю, якою було покрите дорожнє полотно, щоб мати можливість постійно контролювати та безпечно керувати автомобілем, чим грубо порушив вимоги п.п. 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно яких:
-п.12.1 « Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»
та в районі 28 км. + 550 м. автодороги Харків - Дергачі - Золочів не впоравшись з керуванням автомобіля допустив його виїзд на зустрічну смугу руху, де відбулось зіткнення з автомобілем ВАЗ-21099 р/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався назустріч.
Внаслідок дорожньо-транспортної події, згідно висновку судово-медичної експертизи №881-А/17 від 05.10.2017 року ОСОБА_7 , 1955 року народження спричинені наступні тілесні ушкодження:
- закрита травма живота: розрив печінки, розрив селезінки з наступним її видаленням, яка супроводжувалася внутрішньочеревним крововиливом, які є тяжкими тілесними ушкодженнями по критерію небезпеки для життя.
-закрита травма грудної клітини: забій правої легені, закритий перелом венечного відростку лівої ліктьової кістки, відкритий перелом лівого наколінника, які є середньої тяжкості тілесними ушкодженнями.
Порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 виразилося в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем Lifan 520 GX НОМЕР_1 при виборі швидкості для руху не врахував дорожню обстановку, а саме ожеледицю, якою було покрите дорожнє полотно, щоб мати можливість постійно контролювати та безпечно керувати автомобілем, в результаті чого не впоравшись з керуванням автомобіля виїхав на зустрічну смугу руху де відбулось зіткнення з автомобілем ВАЗ - 21099 р/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався назустріч, що спричинило вищевказані наслідки.Дії водія ОСОБА_6 згідно висновку автотехнічної експертизи №160/18 від 15.02.2018 року перебувають у причинному зв`язку з подією та наслідками, що наступили.
Обвинувачений ОСОБА_6 визнав повністю себе виним та в судовому засіданні пояснив, що дійсно скоїв інкримінований йому злочин при зазначених обставинах та розкаявся у скоєному.
Враховуючи пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу, доказів щодо витрат по кримінальному провадженню та речових доказів.
Таким чином, аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_6 суд вважає його вину повністю доказаною, а скоєне ним підлягає кваліфікації за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 тяжкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, скоїв злочин перебуваючи не в стані алкогольного сп`яніння та не покинув місця скоєння дорожньо-транспортної пригоди.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття у скоєному та наявність у обвинуваченого на утриманні трьох неповнолітніх дітей.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, обставини і тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що до обвинуваченого необхідно застосувати покарання в межах санкції відповідної статті.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про застосування до нього п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», в зв`язку з тим, що він має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.
Прокурор в судовому засіданні вважав наявними правові підстави для застосування закону про амністію до обвинуваченого ОСОБА_6 ..
Потерпілий ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечували проти заявленого клопотання.
Як встановлено ст.85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністією є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VІІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Відповідно до ст.10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Як вбачається з свідоцтв про народження серія НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ОСОБА_6 являється батьком трьох неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно яких батьківський прав не позбавлений.
Кримінальне правопорушення вчинене 19 грудня 2016 року, тобто до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
Обмежень, передбачених ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», у відношенні ОСОБА_6 судом не встановлено, амністія до нього раніше не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_6 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_6 , що амністія в подальшому протягом останніх десяти років до нього не може бути застосована.
Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення авто-технічної експертизи.
Потерпілим ОСОБА_7 та його представником позов до суду не поданий.
В зв`язку з чим, суд роз`яснює, що потерпілий має право звернутися з позовом до суду в порядку цивільного судочинства для відшкодування моральної та матеріальної шкоди.
Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 витрати, у зв`язку з проведенням судової транспортно-трасологічної експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України №133/17 від 14.03.2017 року в сумі 3958,20 грн.; у зв`язку з проведенням судової автотехнічної експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України №132/17 від 10.05.2017 року в сумі 1186,44 грн.; у зв`язку з проведенням судової металознавчої експертизи Донецького НДІСЕ Міністерства юстиції України №394 від 29.08.2017 року в сумі 3961,60 грн.; у зв`язку з проведенням судової автотехнічної експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України №160/18 від 15.02.2018 року складає 3432,00 грн.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1