Провадження № 1-кс/344/7969/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках кримінального провадження №0000940 від 27.06.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 382, ч. 2 ст. 364 та ч. З ст. 365-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що 15.11.2006 між ЗАТ КБ ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №LOK-KC-036, з метою забезпечення якого ОСОБА_5 передала в іпотеку банку належне їй майно - будівлю готелю ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташована у АДРЕСА_1 .

У зв`язку з частковим невиконанням ОСОБА_5 умов кредитного договору, ПАТ КБ ІНФОРМАЦІЯ_1 у травні 2016 року звернувся до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. За результатами розгляду вказаного позову 09.08.2016 Калуським міськрайонним судом та 09.11.2016 апеляційним судом Івано-Франківської області ухвалено рішення, яким суд надав ПАТ КБ ІНФОРМАЦІЯ_1 право продати предмет іпотеки із застосуванням процедури продажу, встановленої ст. 38 ЗУ «Про іпотеку». Вказана норма закону надає право власнику іпотечного майна на його першочерговий викуп за ціною, узгодженою між іпотекодавцем та іпотекодержателем або визначеною на підставі оцінки, виконаної суб`єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Службові особи ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », діючи за попередньою змовою групою осіб із службовими особами ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в інтересах товариства, вирішили не виконувати рішення суду, а продати іпотечне майно ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за ціною, значно нижчою від звичайних цін на таке майно.

Слідчий вказує в клопотанні, що діючи з цією метою, протягом листопада 2016 року - квітня 2017 року, службові особи ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », не зважаючи на повідомлення ОСОБА_5 про свій намір викупити іпотечне майно і її запити щодо погодження ціни продажу або оцінку майна суб`єктом оціночної діяльності, порушуючи вимоги ст. 38 Закону України «Про іпотеку», позбавили ОСОБА_5 першочергового права викупу майна та 19.06.2017 уклали із ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » договір купівлі-продажу іпотечного майна - будівлі готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за ціною 5 272 507 грн., хоча дійсна вартість майна на той час становила понад 38 млн. гривень. Занижена ціна продажу майна визначена на замовлення ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » експертом ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_6 .

За посвідченням договору купівлі-продажу іпотечного майна службові особи ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » і ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » звернулися до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , який здійснюючи професійну діяльність, пов`язану із наданням нотаріальних послуг, зловживаючи своїм повноваженнями, із порушенням вимог ст. 38 Закону України «Про іпотеку», ст. 55 Закону України «Про нотаріат», ст. 377 цивільного кодексу України, ст. 120 земельного кодексу України, посвідчив вказаний договір та вніс до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про реєстрацію права власності ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на іпотечне майно, яке належало ОСОБА_5 - будівлю готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Посвідчивши вказаний договір, приватний нотаріус ОСОБА_7 вніс до нього завідомо неправдиву інформацію про те, що готель знаходиться на земельній ділянці, власником якої нібито є ІНФОРМАЦІЯ_5 , хоча під час посвідчення він із державного реєстру одержав достовірну інформацію про те, що власником ділянки є ОСОБА_5 , а земельна ділянка не перебувала в іпотеці банку.

Крім того, порушуючи вказані вимоги законодавства, приватний нотаріус ОСОБА_7 : не відобразив у договорі його істотні умови - кадастровий номер та площу земельної ділянки; посвідчив договір, підписаний неповноважною особою - представником ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_8 , яка не мала на це повноважень; посвідчив договір, який не мав права посвідчувати, оскільки такий договір міг бути посвідчений або у місті Калуші (за місцем знаходження нерухомого майна), або у місті Києві (за місцем знаходження сторін договору - ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » і ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 »); не перевірив факт забезпечення ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » першочергового права ОСОБА_5 на викуп будівлі готелю;, допустив інші порушення вимог законодавства.

Однак, станом на 19.06.2017, коли приватний нотаріус ОСОБА_7 посвідчував договір купівлі-продажу, усе майно ОСОБА_5 , у тому числі і готель « ІНФОРМАЦІЯ_2 », перебувало під арештом у зв`язку із цивільною справою про стягнення із неї суми боргу на користь гр. ОСОБА_9 . Арешт було накладено у 2015 року ІНФОРМАЦІЯ_6 у рамках зведеного виконавчого провадження №47282081, до якого на той час було приєднане ще одне виконавче провадження №46280900.

Того ж дня, 19.06.2017, близько 15.30 год., тобто у процесі підготовки до укладення та посвідчення договору купівлі-продажу і менше, ніж за одну годину до реєстрації приватним нотаріусом ОСОБА_7 права власності ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на належне ОСОБА_5 іпотечне майно, начальник ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_10 власною постановою звільнив належне ОСОБА_5 іпотечне майно - будівлю готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з-під арешту, посприявши таким чином службовим особам ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та іншим у скоєнні злочину.

Завдяки спільним діям службових осіб ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_11 і приватного нотаріуса ОСОБА_7 , із власності ОСОБА_5 незаконно, всупереч рішенню суду та вказаним вище нормам законів за заниженою вартістю вибуло належне їй майно вартістю понад 38 млн. гривень і в той же час у ОСОБА_5 залишилася заборгованість за кредитом перед ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у сумі понад 27 млн. гривень, яка могла бути погашеною за умови продажу майна за його дійсною вартістю.

Із показань потерпілої ОСОБА_5 вбачається, що організатором незаконного заволодіння належним їй майном є ОСОБА_12 , який, починаючи із 2016 року висловлював їй пропозиції викупу будівлі готелю. З огляду на те, що між ними не було досягнуто домовленості щодо ціни продажу, ОСОБА_12 погрожував ОСОБА_5 тим, що організує протиправне заволодіння її майном і вона взагалі не отримує відшкодування. У подальшому вона неодноразово особисто і в телефонному режимі спілкувалася із ОСОБА_12 і той підтверджував свою причетність до скоєння злочину. Крім того, ОСОБА_12 під час зустрічей із нею, у її присутності неодноразово спілкувався із своїми співучасниками про обставини скоєння злочину із використанням власних мобільних телефонів. Із матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_12 міг спілкуватися із працівником ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_13 , який очолює у банку юридичний відділ.

В даний час слідством перевіряються ці показання потерпілої, зокрема, перевірці підлягають можливі телефонні контакти ОСОБА_14 з його співучасниками у ході підготовки злочину, його вчинення та після його вчинення, з метою приховання слідів злочину.

Із матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_15 використовує засіб стільникового зв`язку - абонентський номер НОМЕР_1 оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_9 ».

За таких обставин вбачається, що у володінні оператора мобільного зв`язку - ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » за адресою: АДРЕСА_2 перебувають електронні інформаційні системи або їх частини, у яких міститься інформація, що має значення для даного кримінального провадження, оскільки може сприяти розкриттю злочину, встановленню винних осіб, а також встановленню обставин у кримінальному провадженні.

Зокрема, вказані електронні інформаційні системи можуть містити наступну інформацію, яка має значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні і підтверджувати або спростовувати спілкування ОСОБА_16 із спільниками з приводу підготовки до скоєння злочину, безпосередньо під час його скоєння та після скоєння щодо результатів спільних злочинних дій із особами, зацікавленими у заволодінні майном ОСОБА_5 : про зв`язок, надані телекомунікаційні послуги, у тому числі отримані послуги, їх тривалість, зміст, маршрути передавання тощо, що здійснені ОСОБА_17 , як абонентом оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » із номером НОМЕР_1 за період часу із 01.01.2016 до 01.09.2018.

Відомості, які містяться у зазначеній інформації можуть бути використані як докази, а іншим способом, крім проведення тимчасового доступу та вилучення (виїмки) її копії, здобути вказані докази неможливо, у зв`язку з чим слідчий звернувся з вказаним клопотаня.

Слідчий подав заяву, за змістом якої просив розгляд клопотання проводити без його участі, просив клопотання задовольнити.

Представник особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Заслухавши слідчого та дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Ч. 1 ст. 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у ст. 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Згідно з ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Ст. 162 КПК України визначено перелік охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, а відповідно до ч. 7 цієї статі, слідчий суддя в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення цих речей і документів.

З клопотання вбачається, що сторона кримінального провадження просить про надання тимчасового доступу до речей і документів, які підпадають під визначення охоронюваної законом таємниці.

В судовому засідання стороною кримінального провадження поза розумним сумнівом доведено, що на даний час проводиться вичерпний комплекс заходів, спрямованих на розкриття кримінального правопорушення та встановлення осіб (їх місцезнаходження), які його вчинили, як і доведено можливість використання як доказів відомостей, що містяться в зазначених в клопотанні документах та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою вказаних документів, а можливе їх вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до таких.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 159-166, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл слідчим слідчої групи у кримінальному провадженні №0000940 від 27.06.2017, ОСОБА_3 ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 (СУ ГУНП в Івано-Франківській області) на тимчасовий доступ до речей і документів, а саме: електронних інформаційних систем чи їх частин, які перебувають у володінні оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » за адресою: АДРЕСА_2 з можливістю виготовлення електронних та друкованих копій інформації, яка у них міститься, а також вилучення копії інформації в електронному та паперовому вигляді щодо абонентського номера НОМЕР_1 , який використовує ОСОБА_21 , а саме щодо дати, часу і тривалості вхідних та вихідних телефонних з`єднань, з посиланням на ретранслятор та прив`язку до базових станцій та їх адресу, адреси місця перебування абонента зазначеного телефонного номера в момент кожного вхідного/вихідного телефонного з`єднання з урахуванням нульових дзвінків вказаного номеру телефону, вхідних/вихідних SMS і MMS - повідомлень, інформацію про GPRS - трафік, а також отримання абонентом послуг, їх тривалості, маршрутів передавання у період часу з 01.01.2016 по 01.09.2018 включно.

Роз`яснити положення ч. 1 ст. 166 КПК України, згідно з яким у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала діє один місяць та оскарженню не підлягає.

Оригінал ухвали виготовлено у двох примірниках.

Слідчий суддя: ОСОБА_1