Справа № 202/6630/18
Провадження № 1-кс/202/7164/2018
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

25 жовтня 2018 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003579,-

ВСТАНОВИВ:
У провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.12.2017 року за № 0003579, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
24 жовтня 2018 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003579.
Дане клопотання, згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді було передано слідчому судді 24 жовтня 2018 року.
Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи у період з 16.11.2017 по 19.09.2018 року, шляхом обману, з використанням підробленого договору купівлі-продажу нерухомого майна від 10.06.1998 року, виданим Товарною біржою «Катеринославська нерухомість», а також з використанням підробленої заяви від 13.07.2018 року від імені позивача ОСОБА_5 , яка була надіслана в Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, заволоділи чужим майном, а саме квартирою за адресою АДРЕСА_1 , а також придбали право на вказану квартиру, тобто вчинили шахрайство.

Так, відповідно до свідоцтва про право власності від 26.04.1993 року квартира за адресою

АДРЕСА_1 , належала ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_7 у квартирі фактично проживав його онук ОСОБА_5 , 1988 р.н., а також його дружина ОСОБА_8 та малолітня донька ОСОБА_9 . Після смерті ОСОБА_6 у Сьомій Дніпропетровській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу за заявою ОСОБА_5 .

16.11.2017 року гр. ОСОБА_10 надав державному реєстратору завідомо підроблений договір купівлі-продажу нерухомого майна №958-Н, виданий 10.06.1998 року, виданий Товарною біржою «Катеринославська Нерухомість». Проте станом на дату укладення вказаного договору власник квартири ОСОБА_6 вже був померлий, отже не міг продати свою квартиру. На підставі вказаного підробленого документу ОСОБА_10 придбав право на квартиру шляхом обману.

01.12.2017 року приватним нотаріусом ОСОБА_11 було посвідчено договір купівлі-продажу квартири між ОСОБА_10 (продавець) та ОСОБА_12 (покупець), відповідно до якого право на квартиру перейшло до ОСОБА_12 . При цьому квартира фактично знаходилась у користуванні ОСОБА_8 , та ОСОБА_12 не оглядала квартиру перед її купівлею.

У період з 05.12.2017 по 09.12.2017 року невстановлені двоє чоловіків та жінка, користуючись відсутністю у квартирі власників, змінили замки на вхідних дверях квартири, тим самим, діючи умисно, заволоділи чужим майном шляхом обману.

27.04.2018 ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_8 звернулись з позовною заявою до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, в якій просили визнати недійсними договори купівлі-продажу квартири від 10.06.1998 та від 01.12.2017 та витребувати майно з чужого незаконного володіння (у ОСОБА_12 ). Ухвалою суду від 14.05.2018 по цивільній справі №200/7825/18 на вказану квартиру було накладено арешт.

У період з березня по вересень 2018 року, ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_13 , а також іншими невстановленими особами, достовірно усвідомлюючи, що ОСОБА_12 набула права власності на квартиру на підставі підроблених документів, маючи корисний умисел, направлений на отримання незаконного прибутку від продажу квартири, підшукують покупця на вказане майно. З метою усунення перешкод, а саме скасування раніше накладеного арешту, вказані особи направляють поштою до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська завідомо підроблену заяву від імені ОСОБА_5 про повернення йому позовної заяви та скасування заходів забезпечення позову. На підставі вказаної заяви 17.08.2018 року судом приймається рішення по цивільній справі №200/7825/18 про залишення позовної заяви без розгляду та скасування заходів забезпечення.

19.09.2018 року ОСОБА_12 за 20 000 доларів США продала квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_14 , а отримані грошові кошти співучасники злочину розділили між собою. Вказаними злочинними діями потерпілому ОСОБА_5 була спричинена майнова шкода у великому розмірі.

У своєму клопотанні слідчий просить накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення будь-яких осіб права на відчуження та розпорядження вказаним вище майном, а також заборони пошкоджувати, псувати, знищувати, перетворювати вказане майно, заборони вносити будь-які відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки зазначена квартира є безпосереднім об`єктом кримінально протиправних дій, так як вказаною квартирою невстановлені особи протиправно заволоділи, використовуючи підроблені документи, та вона є доказом злочину, у зв`язку з чим, постановою слідчого від 22.10.2018 року квартира за адресою: АДРЕСА_1 , визнана речовим доказом у кримінальному провадженні.
Слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, просила клопотання розглянути без її участі, клопотання підтримала в повному обсязі та просив його задовольнити.
Власник майна у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце судового засідання.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000540 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0003579.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, складеної 19.09.2018 року, право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , належить: ОСОБА_14 .

Вирішуючи питання про можливість накладення арешту на зазначений у клопотанні об`єкт нерухомого майна у спосіб, який просить слідчий, слідчий суддя виходить з того, що спосіб накладення арешту шляхом заборони вносити будь-які відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна не передбачений кримінальним процесуальним кодексом.

Разом з цим, виходячи з інформації, викладеної у клопотанні та матеріалів кримінального провадження, долученого до нього, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню, оскільки слідчим доведено необхідність накладення арешту на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що вказане нерухоме майно є об`єктом кримінально-протиправних дій, а незастосування заборони позбавлення будь-яких осіб права на відчуження та розпорядження вказаним вище майном, а також те, що незастосування заборони пошкодження, псування, знищення, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, передачі квартири.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ :
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003579 задовольнити.
Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_2 .

Тимчасово, до скасування арешту, позбавити будь-яких осіб права на відчуження та розпорядження об`єктом нерухомого майна квартирою АДРЕСА_2 , а також заборонити пошкоджувати, псувати, знищувати, перетворювати вказане майно.
Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.
Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1