Справа №484/1376/18 03.07.2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 липня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за №0000002, за апеляційною скаргою прокурора Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 3 травня 2018 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Паланочка Маньківського району Черкаської області, громадянки України, працюючої вчителем, депутат Первомайської районної ради Миколаївської області, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

-якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000002 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України повернуто прокурору.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7
обвинувачена ОСОБА_6
захисник ОСОБА_8

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, допущених судом при постановленні ухвали. Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Короткий зміст заперечень на апеляційну скаргу
В запереченнях на апеляційну скаргу захисник обвинуваченої просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000002 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України повернуто прокурору.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвала є незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, допущених судом при її постановленні.

Посилаючись на відповідність обвинувального акту вимогам КПК України, вважає не зазначення в обвинувальному акті чи є дохід, отриманий юридичними особами неправомірним, формальністю, оскільки структурно-логічний аналіз змісту обвинувального акту дозволяє зробити висновок, що неправомірною вигодою є саме завдана державі майнова шкода відповідно до висновку експертизи.

Окрім того, вважає твердження суду про те, що в обвинувальному акті не зазначене психічне ставлення обвинуваченої до мети злочину у виді одержання будь-якої неправомірної вигоди іншою юридичною особою та про те, що не вказані мотиви злочину, є помилковим.

Так, зауважує, що в обвинувальному акті неодноразово зазначено мету вчинення ОСОБА_6 інкримінованого їй злочину, як при викладені фактичних обставин, так і під час формулювання обвинувачення та зазначення кваліфікації правопорушення.

Узагальнені доводи заперечень на апеляційну скаргу.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, захисник обвинуваченої зазначає, що суд першої інстанції вірно повернув обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000002 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 364 УУ України, оскільки в обвинувальному акті відсутнє чітке формулювання обвинувачення, що на думку захисника є свідченням недотримання вимог ст. 291 КПК України і є підставою для повернення його прокурору для усунення недоліків.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

2 квітня 2018 року до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Ухвалою суду від 3 травня 2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000002 за обвинуваченням ОСОБА_6 повернуто прокурору.

Повертаючи обвинувальний акт, суддя зазначив, що існує розбіжність між сумою завданої майнової шкоди та сумою отриманого юридичними особами доходу. Також в обвинувальному акті не зазначено, чи є дохід, отриманий зазначеними юридичними особами неправомірним.

Крім того вказано, що мета як результат, якого прагне досягти винний, вчинюючи посягання, є однією з ознак суб`єктивної сторони злочину. Мета пов`язана із мотивом злочину. Мотив і мета як факультативні ознаки суб`єктивної сторони складу злочину мають важливе значення при встановленні складу злочину та форми вини. Однак в обвинувальному акті не зазначене психічне ставлення обвинуваченої до мети злочину у виді одержання будь-якої неправомірної вигоди іншою юридичною особою, не вказані мотиви злочини.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК, що істотно впливає на право обвинуваченої на захист та є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, заперечення обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_8 , які вважали ухвалу суду законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність обвинувального акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

При вивченні матеріалів провадження апеляційним судом не встановленні суттєві порушення вимог ст. 291 КПК України, які б перешкоджали призначенню провадження до судового розгляду.

Фактичні обставини кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 , на думку апеляційного суду, є достатніми для повного розуміння обвинуваченою суті висунутого обвинувачення, що є необхідним для підготовки захисту.
Разом з тим, при розгляді кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні суд вийшов за межі ст. 314 КПК України, вдавшись до оцінки фактичних обставин справи та кваліфікації вчиненого, та повернув обвинувальний акт, мотивуючи своє рішення посиланням на обставини, які підлягають дослідженню та перевірці під час судового розгляду кримінального провадження.

З тексту обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000002 відносно ОСОБА_6 вбачається, що в ньому викладені фактичні обставини злочину, формулювання обвинувачення, із зазначенням часу, місця та способу вчинення кримінального правопорушення, яке полягає в посиланні на те, що ОСОБА_6 своїми умисними протиправними діями, які виразилися у зловживанні службовим становищем, тобто умисному з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди іншою юридичною особою, використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, яке завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам, що спричинило тяжкі наслідки, кваліфікованого за ч.2 ст.364 КК України.

Твердження суду про те, що в обвинувальному акті не зазначене психічне ставлення обвинуваченої до мети злочину у виді одержання будь-якої неправомірної вигоди іншою юридичною особою, не вказані мотиви злочину, є помилковим.

В свою чергу, стороною обвинувачення в обвинувальному акті неодноразово зазначено мету вчинення ОСОБА_6 інкримінованого злочину як при викладі фактичних обставин, так і під час формулювання обвинувачення та зазначення кваліфікації правопорушення.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України вимогам ст. 291 КПК України є безпідставним та належним чином не вмотивованим.

Відсутні передбачені законом підстави для повернення обвинувального акту прокурору, а тому вимоги апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд
постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 3 травня 2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000002 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, повернуто прокурору - скасувати.

Призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з дня її оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді