Ухвала

26 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 534/1893/15-к

провадження № 51-3523км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на вирок Апеляційного суду Херсонської області від 23 лютого 2017 року, винесений у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000367 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий народився та проживає АДРЕСА_1 , з повною загальною освітою, такого, що має на утриманні неповнолітню дитину, раніше судимого: вироком Новотроїцького районного суду Херсонської області від 26.06.2016 року за ст. 128 КК до 150 годин громадських робіт,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК,
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Новотроїцького районного суду Херсонської області від 19 грудня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

У відповідності до ст.ст. 71, 72 КК за сукупністю вироків ОСОБА_6 частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Новотроїцького районного суду Херсонської області від 26.06.2015 року у виді обмеження волі на строк 10 днів, та визначено остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 10 днів.

На підставі вимог ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбуття покарання з випробуванням та іспитовим строком на один рік з покладенням відповідних обов`язків, передбачених п. 4 ч. 1 ст.76 КК.

Вироком Апеляційного суду Херсонської області від 23 лютого 2017 року вирок місцевого суду в частині призначеного покарання скасовано та ухвалено новий, яким ОСОБА_6 визначено вважати засудженим за ч. 2 ст. 389 КК до покарання у виді арешту на строк 2 місяці.

У відповідності до ст.ст. 71, 72 КК за сукупністю вироків ОСОБА_6 частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Новотроїцького районного суду Херсонської області від 26.06.2015 року у виді арешту на строк 2 місяці 10 днів.

В решті вирок місцевого суду залишено без зміни.
Прокурор, який брав участь у суді апеляційної інстанції, подав касаційну скаргу, в якій просив скасувати вирок апеляційного суду з підстав істотних порушень кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Іншими учасниками кримінального провадження судові рішення щодо ОСОБА_6 не оскаржено.

Разом із тим, до початку касаційного розгляду до Верховного Суду від прокурора, який брав участь у суді апеляційної інстанції та подавав касаційну скаргу, надійшов лист ВХ № 8251/0/170-18 від 20.03.2018 про відмову від касаційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який не заперечував проти відмови від касаційної скарги, перевіривши матеріали цього провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Згідно з положеннями ст. 432 КПК порядок здійснення відмови від касаційної скарги врегульовано ст. 403 КПК. За приписами частини першої цієї статті особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення касаційного розгляду.
Враховуючи наведене, оскільки судові рішення щодо ОСОБА_6 , окрім прокурора не було оскаржено іншими особами, касаційне провадження за цією касаційною скаргою підлягає закриттю відповідно до ч. 2 ст. 403, ст. 432 КПК.

Зазначене рішення не суперечить загальним засадам кримінального провадження, закріпленим у ст. 7 КПК, і не позбавляє інших учасників права звернення до Верховного Суду з касаційними скаргами в порядку, передбаченому КПК, з урахуванням правил статей 117, 424 цього Кодексу.
Керуючись статтями 403, 432, 434, 442, п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК (у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII),
п о с т а н о в и в:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора на вирок Апеляційного суду Херсонської області від 23 лютого 2017 року щодо ОСОБА_6 .
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_7