В И Р О К
іменем України

142/343/17

1-кп/142/1/18

27 квітня 2018 року смт. Піщанка
Піщанський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Піщанського районного суду в смт. Піщанка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 від 13 квітня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с.Любітовка Дальнореченського району Приморського краю Російської Федерації, місце реєстрації - АДРЕСА_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 , освіта середня, заняття - не працює, сімейний стан - не одружений, раніше судимий: 26.05.2005 року Піщанським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком на один рік шість місяців, 08.03.2007 року Піщанським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до тьох років трьох місяців позбавлення волі, звільнений із місць позбавлення волі 16.10.2014 року по відбутті покарання, 20.10.2017 року Ямпільським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.345 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 12 квітня 2017 року близько 22 години в с.Студена Піщанського району Вінницької області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по вулиці Подільській неподалік від гаража СВК "Прогрес", обурившись тим, що біля нього їде на великій швидкості велосипедист, а саме ОСОБА_5 , проявляючи злочинну недбалість, не передбачаючи можливість спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, хоча, із врахуванням оточуючої обстановки, міг і повинен був їх передбачити, розвернувся до нього та, з метою зіштовхнути його з велосипеду, в момент, коли ОСОБА_5 наблизився до нього, виставив на зустріч ОСОБА_5 ліву руку та збив його із велосипеду, внаслідок чого останній впав, вдарившись об землю.

Відповідно до висновку експерта №047 від 13.04.2017 року в результаті падіння неповнолітній ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження в вигляді закритої тупої травми правого плечового поясу- закритого поперечного перелому правої ключиці в середній третині без зміщення.
Вказане ушкодження утворилось від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, які не відобразили своїх індивідуальних особливостей в морфологічній характеристиці ушкоджень та діяли з достатньою силою в ділянку правого плечового пояса.
Закрита тупа травма плечового пояса - закритий перелом ключиці, спричинили тривалий , понад три тижні ( 21 день ) розлад здоров"я і за цією ознакою відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
На підставі ч. ч. 2, 3 ст. 349 КПК, за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував правильність розуміння зазначеними особами змісту цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження позбавлення в такому випадку права оскарження обставин, з приводу яких не досліджувались докази, в апеляційному порядку, та ухвалив обмежити розгляд допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого відомостей кримінального провадження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи, пояснив, що дійсно не бажав заподіяти потерпілому ОСОБА_5 вказані середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження, однак згоден, що діяв необережно, не подумавши про наслідки вчиненого, розкаявся, просив суворого його не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні висловився про можливість призначення справи до судового розгляду, вказав що будь - яких претензій до обвинуваченого не має, з цивільним позовом до суду звертатись не бажає та в подальшому не буде, просив суворо обвинуваченого не карати, також подав до суду заяву про подальший розгляд справи без його участі, оскільки навчається у військово-морському навчальному закладі, в якому недопустимі відлучення з місця навчання.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , його батько ОСОБА_6 , в підготовчому судовому засіданні вказав, що справу можливо призначити до розгляду, просив суд не застосовувати до ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, претензій до обвинуваченого не має, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі за сімейними обставинами, вважає, що при цьому ні його права, ні права його неповнолітнього сина порушені не будуть.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав обвинувачення, наполягав на призначенні покарання в межах санкції, передбаченої законом про кримінальну відповідальність, у виді громадських гобіт, а також у відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 20 жовтня 2017 року слід виконувати самостійно.

Таким чином, суд важає винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведеною і кваліфікує його дії за ст.128 КК як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Визначаючи вид та розмір покарання суд виходить із того, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді громадських робіт.
Обставин, які пом`якшують покарання та обставин, які обтяжують покарання, суд не встановив.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру.

Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

У даному випадку визначення порядку застосування покарання при наявності кількох вироків стосовно ОСОБА_4 повинно відбуватися самостійно, оскільки після постановлення вироку у справі встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Цивільний позов по справі не заявлено, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за ст.128 КК та призначити йому покарання у виді двохсот сорока ( 240 ) годин громадських робіт.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України покарання, призначене ОСОБА_4 вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 20.10.2017 року за ч.2 ст.345 КК України у виді трьох років позбавлення волі з іспитовим строком два роки, - виконувати самостійно.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Піщанський районний суд Вінницької області.

Суддя: