Провадження № 1-кс/161/5345/18
У Х В А Л А
м. Луцьк 02 липня 2018 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , вивчивши письмові матеріали клопотання слідчого СВ Луцького районного ВП Луцького ВП ГУНП України у Волинській області ОСОБА_2 про призначення та доручення проведення судово-медичної експертизи,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Луцького районного ВП Луцького ВП ГУНП України у Волинській області ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про призначення та доручення проведення судово-медичної експертизи.

Вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого СВ Луцького районного ВП Луцького ВП ГУНП України у Волинській області ОСОБА_2 про призначення та доручення проведення судово-медичної експертизи підлягає поверненню особі, яка його подала з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 244 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання подано без додержання вимог частини другої цієї статті, повертає його особі, яка його подала, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до частини другої статті 244 КПК України у клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) виклад обставин, якими обґрунтовуються доводи клопотання;

4) вид експертного дослідження, що необхідно провести, та перелік запитань, які необхідно поставити перед експертом.

До клопотання також додаються копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання.

Судом при вивченні клопотання встановлено і це вбачається із змісту самого клопотання, що у клопотанні виконано вимоги пункту першого та другого частини другої статті 244 КПК України. Так як викладено обставини кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання та правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Також судом встановлено і це вбачається із змісту самого клопотання, що слідчого СВ Луцького районного ВП Луцького ВП ГУНП України у Волинській області ОСОБА_2 у клопотанні взагалі не виконав вимоги пункту третього частини другої статті 244 КПК України, а саме взагалі не виклав обставин, якими обґрунтовуються доводи клопотання про призначення та доручення проведення судово-медичної експертизи.

Оскільки судово-медична експертиза поділяється на:

-судово-медичну експертизу трупів;

-судово-медичну експертизу живих осіб;

-судово-медичну експертизу речових доказів;

-судово-медичну генотипоскопічну експертизу;

-судово-медичну експертизу за матеріалами справи.

Також у клопотанні взагалі не мотивовано вид експертного дослідження, що необхідно провести. Так як у самому клопотанні лише дослівно викладено зміст частини першої та частини другої статті 242 КПК України. Які не можуть слугувати викладом обставин, якими обґрунтовуються доводи клопотання про призначення та доручення проведення судово-медичної експертизи. Так як зазначені норми права є правовими підставами для призначення та проведення експертизи щодо встановлення обставин кримінального провадження.

Також судом встановлено і це вбачається із змісту самого клопотання, що слідчим СВ Луцького районного ВП Луцького ВП ГУНП України у Волинській області ОСОБА_2 взагалі не мотивовано, який саме вид експертного дослідження необхідно провести. При цьому лише у резолютивній частині клопотання вказується, який саме вид експертизи призначити. Також у самому клопотанні взагалі не вказується, експерту якої експертної установи призначити проведення експертизи. До клопотання взагалі не додано перелік експертних установ, які мають ліцензію або право проводити судово-медичні експертизи.

При складанні переліку запитань, які необхідно поставити на вирішення експерта слідчий СВ Луцького районного ВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 у своєму клопотанні вказує: 2. На вирішення експерта поставити наступне питання.

При цьому, суд звертає увагу слідчого на те, що експерту ставляться запитання а не питання. Також суд звертає увагу, що викладаючи у резолютивній частині поставити наступне питання. Однак як вбачається із змісту резолютивної частини самого клопотання, слідчий ставить аж 5 (п`ять) запитань, але не одне, як вказано у клопотанні.

Викладаючи перше запитання слідчий не вказав повну адресу місця проживання особи ОСОБА_3 . Також незрозумілим є запитання за своїм змістом, а саме: які тілесні ушкодження були виявлені у ОСОБА_3 .

При цьому суд наголошує і вказує слідчому на те, що ним взагалі не визначено і не мотивовано, який саме вид експертного дослідження необхідно провести. А тому не вірно і всупереч вимогам ч. 2 ст. 244 КПК України викладено зміст самого клопотання, що є наслідком не вірно та некоректно поставлених запитань, які необхідно поставити на вирішення експерта. Так як при проведенні судово-медичної експертизи живих осіб, проводиться огляд тіла особи на наявність саме на тілі особи, а не у самої особи тілесних ушкоджень, з метою встановлення ступеня тяжкості заподіяних їй тілесних ушкоджень.

При формулюванні другого запитання, слідчий СВ Луцького районного ВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 , не вказує ідентифікуючих ознак особи ОСОБА_3 дату її народження. Також хоче з`ясувати ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_3 .

При цьому за положеннями КК України, для правильної кваліфікації дій особи, яка нанесла тілесні ушкодження, визначають ступінь тяжкості, не виявлених а заподіяних особі тілесних ушкоджень. Також суд звертає увагу слідчого на те, що на тілі особи виявляють заподіяння тілесних ушкоджень, а не у самої особи.

При формулюванні третього запитання, слідчий СВ Луцького районного ВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 , у своєму запитанні хоче з`ясувати чи могли були спричинені вищевказані тілесні ушкодження у зазначений час та за вказаних обставин. Однак у змісті третього запитання, слідчий взагалі не конкретизує, які це саме вищевказані тілесні ушкодження і де вони викладені у самому клопотанні. Оскільки із змісту самого клопотання взагалі не вбачається саме вищевказаних тілесних ушкоджень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Судом встановлено і це вбачається як із змісту самого клопотання так із витягу з ЄРДР, що слідчий СВ Луцького районного ВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 не встановив точний час та інші обставини вчинення кримінального правопорушення. Щодо часу то це є припущенням, при цьому доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Також незрозумілим є дане запитання в частині за вказаних обставин. Оскільки взагалі не розкрито зміст саме вказаних обставин, і про це ніде не вказується у змісті самого клопотання.

При формулюванні четвертого запитання, слідчий СВ Луцького районного ВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 , у своєму запитанні хоче з`ясувати, яким способом могли бути спричинені тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_3 . При цьому, суд звертає увагу слідчого на те, що безпосередньо у самому клопотанні та у витягу вказується спосіб заподіяння тілесних ушкоджень, який встановлено безпосередньо самим слідчим. Однак знову суд звертає увагу, що тілесні ушкодження виявляються на тілі особи, а не у самої особи.

При формулюванні п`ятого запитання, слідчий СВ Луцького районного ВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 , у своєму запитанні хоче з`ясувати чи могли виявлені тілесні ушкодження утворитися при падінні з висоти власного зрості. Однак дане запитання взагалі є незрозумілим, некоректним, не конкретизованим. Так як не вказано та не конкретизовано де виявлені тілесні ушкодження могли утворитися і які саме, однак незрозуміло де або у кого. А тому дані запитання є неповними, незрозумілими, некоректними не конкретизованими, що в свою чергу суперечить положенням п. 4 ч. 2 ст. 244 КПК України в частині - переліку запитань, які необхідно поставити перед експертом.

Судом встановлено і це підтверджується письмовими матеріалами самого клопотання, що до клопотання взагалі не додано копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи самого клопотання.

Так як у самому клопотання зазначено додаток: витяг з ЄРДР за № 0000518 від 23.06.2018, при цьому саме число «23» дописане ручкою, однак про це не зроблено відмітку; копії матеріалів кримінального провадження, що підтверджують викладені в клопотанні доводи на 3 арк.

Судом встановлено і це вбачається із змісту самого клопотання, а саме у переліку додатків, що слідчий СВ Луцького районного ВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 взагалі не конкретизовано і не перераховано ці документи копії матеріалів кримінального провадження, як зазначено у самому клопотанні. Однак взагалі не конкретизовано копії якого саме кримінального провадження додано, так яяк не вказано номер кримінального провадження та його дату внесення до ЄРДР.

Однак як вбачається із матеріалів самого клопотання то до нього додано копію витягу з ЄРДР (а.с. 2) та копія протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) (а.с. 3). При цьому у суду виникають сумніви щодо достовірно зазначення у додатку копії матеріалів кримінального провадження, що підтверджують викладені в клопотанні доводи на 3 арк. Так як судом досліджено і це підтверджується доданими письмовими матеріалами, що копії матеріалів кримінального провадження, що підтверджують викладені в клопотанні доводи на 2 арк. А тому дані твердження слідчого є хибними.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Положеннями даної норми права чітко визначено поняття доказів і процесуальні джерела доказів.

Слідчий СВ Луцького районного ВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 при зверненні до суду з клопотанням, надав лише ксерокопій перерахованих судом матеріалів, а не копії матеріалів, які належним чином не завірені, що в свою чергу унеможливлює прийняти законне і обгрунтоване рішення за наслідками розгляду такого клопотання.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що слідчий СВ Луцького районного ВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 при зверненні до суду з клопотанням про призначення та доручення проведення судово-медичної експертизи порушено вимоги ч. 2 ст. 19 Конституції України та не виконано в повній мірі вимоги ч. 2 ст. 244 КПК України, як викладено вище. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про повернення слідчому СВ Луцького районного ВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 клопотання про призначення та доручення проведення судово-медичної експертизи - особі, яка його подала.

Керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. ч. 2, 4 ст. 244 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Луцького районного ВП Луцького ВП ГУНП України у Волинській області ОСОБА_2 про призначення та доручення проведення судово-медичної експертизи - повернути особі, яка його подала.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання слідчим суддею.

Ухвала суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1