Справа № 751/78/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/181/18
Категорія - ч.1 ст.125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27 липня 2018 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бакланова Муравійка, Куликівського району Чернігівської області, громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27 липня 2018 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Цивільний позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 3000 (три тисячі) грн. моральної шкоди.

У задоволенні цивільного позову в іншій частині відмовлено.

Долю речових доказів вирішено у порядку ст.100 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, 01.04.2017 приблизно о «11» год. «45» хв. ОСОБА_7 , перебуваючи на проїзній частині вул. І. Мазепи у м. Чернігові, неподалік від будинку № 20, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, під час суперечки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, підійшов до ОСОБА_10 та наніс йому не менше 1 удару в область обличчя та 2 удари в область лівої щоки.

Своїми протиправними діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_10 тілесне ушкодження у вигляді травматичного дефекту коронкової частини 21 зуба, які, згідно висновку експерта № 302 від 19.04.2017, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Зазначеними вище умисними діями, які виразились в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , в якій просить скасувати вирок місцевого суду та закрити кримінальне провадження на підставі ст..ст.417,284 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що під час судового розгляду та винесення вироку істотно порушені вимоги кримінального процесуального закону. Вказує, що суд першої інстанції визнав допустимими доказами протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.11.2017 року. Однак ОСОБА_7 згоду на використання своїх персональних даних не давав, а тому не зрозуміло яким чином та на якій правовій підставі зазначені документи потрапили до матеріалів кримінального провадження. Стороні захисту ці документи в порядку ст..290 КПК України не надавались.

Далі вказує, що з обвинувального акту не зрозуміло спосіб вчинення злочину, тобто яким чином було нанесено удари потерпілому. Суд першої інстанції належної оцінки висновку експерта у сукупності з іншими доказами у справі не надав. Зазначає, що відсутність в обвинувальному акті належного формулювання обвинувачення робить його неконкретним, що унеможливлює в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що беззаперечно порушує право особи на захист. Також вказує, що суд не взяв до уваги докази, що могли істотно вплинути на його висновки, зокрема залишив поза увагою показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Поряд з цим, судом залишено поза увагою факти, що ставлять під сумнів показання потерпілого та свідків обвинувачення. Вказує, що ОСОБА_10 лише 10.04.2017 року повідомив слідчого про свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Також запис з відео реєстратора не містить інформацію про нанесення ударів ОСОБА_7 по голові ОСОБА_10 , а також відомостей про свідків.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу з підстав наведених у ній, думку прокурора та потерпілого ОСОБА_10 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Захисником ОСОБА_6 ставиться питання про закриття кримінального провадження щодо визнання ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України не визнав. Пояснив, що дійсно 01.04.2017 приблизно о «11» год. «45» хв. в нього виник конфлікт з ОСОБА_10 . Він був у шоковому стані, оскільки ОСОБА_10 створив аварійну ситуацію, змусивши його різко загальмувати, від чого його дружина майже вдарилась головою. Він наздогнав ОСОБА_10 по АДРЕСА_2 , змусив його зупинитись. З ОСОБА_10 , який знаходився в своєму автомобілі, у них виникла словесна сварка. Вони спілкувались через вікно водійських дверей, які були відчиненими лише на 10 см. ОСОБА_10 ударів не наносив.

В суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 надав аналогічні пояснення.

Попри невизнання обвинуваченим вини, його показання та доводи апеляційної скарги в повній мірі спростовуються зібраними у кримінальному провадженні іншими доказами.

Зокрема, із пояснень потерпілого ОСОБА_10 в суді першої та апеляційної інстанції вбачається, що 01.04.2017 він рухався в м.Чернігові по вул. І.Мазепи зі сторони «Круга» в напрямку до палацу «Хіміки». Його обігнав автомобіль «Фольксваген» та за 20-30 м до зупинки почав притискати до бордюру та змусив його зупинитись. Водій автомобілю «Фольксваген» підійшов до його автомобілю та через відкрите вікно почав кричати, висловлюючись при цьому нецензурною лайкою. Потім він наніс йому правою рукою через відкрите вікно три удари в обличчя, з яких один в область верхньої губи та два в область виска в ліву сторону. Він почав ухилятись, включив передачу та поїхав. Побачив, що в цей час, ще хтось вийшов з машини обвинуваченого. В нього опухла губа, та був сколотий передній верхній зуб. На останок, погрожуючи, наніс удар в задні двері ногою.

Такі показання потерпілого ОСОБА_10 щодо обставин подій узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_14 , який був безпосереднім очевидцем подій та пояснив, що 01.04.2017 рухався по вул.. Мазепи і бачив, як автомобіль синього кольору «Фольксваген», наздогнав автомобіль потерпілого та підрізав його в районі ремонтних робіт біля зупинки «Хіміки». Водій машини «Фольксваген» підійшов до автомобіля потерпілого, почав голосно кричати, намагався відкрити двері та через відкрите вікно водійських дверей наніс приблизно 3 удари кулаком в голову потерпілого. Обвинувачений намагався відчинити двері. Не відчинивши дверей, він вдарив по ним ногою. Після чого потерпілий від`їхав з місця події.

Свідок ОСОБА_15 надав аналогічні пояснення, зазначивши, що 01.04.2017 приблизно в обідню перерву він вийшов з власного магазину за цигарками та покурити. Звернув увагу на те, що автомобіль синього кольору підрізав машину червоного кольору. Він спостерігав ситуацію з правого боку в напрямку руху до Мегацентру. З синього автомобілю вийшов обвинувачений та підійшов до машини червоного кольору та почав смикати за двері, однак вони не відчинились. Через передні пасажирські двері він бачив, як обвинувачений наніс 2-3 удари через відчинене вікно водійських дверей водію червоної машини. Також по рухам та по характерному звуку він зрозумів, що обвинувачений ударив ногою в задню частину машини, самих ударів він не бачив.

Таким чином показання потерпілого ОСОБА_10 з приводу обставин подій повністю підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Вказані показання потерпілого та свідків підтверджуються і їх поясненнями наданими під час проведення слідчих експериментів.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.11.2017 в присутності понятих потерпілий ОСОБА_10 на фото № 2, на якому зображено ОСОБА_7 , впізнав чоловіка, який 01.04.2017 приблизно о 11:45 год. по вул. І. Мазепи в м. Чернігові на проїжджій частині дороги наніс йому тілесні ушкодження.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.11.2017 в присутності понятих свідок ОСОБА_15 на фото № 3, на якому зображено ОСОБА_7 , впізнав чоловіка, який 01.04.2017 приблизно о 11:45 год. по вул. І. Мазепи в м. Чернігові на проїжджій частині дороги наніс водію авто марки ВАЗ 21099 тілесні ушкодження.

Крім показань свідків, вина ОСОБА_8 підтверджується даними відеозапису з відео реєстратора автомобіля ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , з якого вбачається, що відеозйомка велась з автомобілю потерпілого ОСОБА_10 , який сидів за кермом. Вказаним відеозаписом підтверджується, що автомобіль «Фольцваген» перешкодив подальшому руху автомобіля потерпілого, після чого обвинувачений ОСОБА_7 пішов в сторону автомобілю потерпілого. Також зафіксовано лайку між потерпілим та обвинуваченим, при цьому потерпілий просив про припинення фізичного впливу на нього з боку обвинуваченого, після чого потерпілий поїхав з місця події.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 01.04.2017 та ілюстрованої таблиці до нього, на транспортному засобі марки ВАЗ 21099 червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 при візуальному огляді будь-яких механічних ушкоджень виявлено не було, окрім відшарування на задніх лівих дверцятах у вигляді малюнку низу підошви взуття.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 302 від 11.04.2017 на підставі зовнішнього огляду застосовуючи візуальний та порівняльно-аналітичний методи дослідження експерт прийшов до висновку, що у ОСОБА_10 , мається тілесне ушкодження у вигляді травматичного дефекту коронкової частини 21 зуба, котре виникло від дії тупого предмету, по давності утворення, може відповідати даті 01.04.2017 і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Таким чином, вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в повній мірі підтверджується показаннями потерпілого та свідків, які в повній мірі узгоджуються між собою, висновком експертизи та іншими вище переліченими доказами, які обґрунтовано визнані судом першої інстанції за достовірні.

Тому, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Дії ОСОБА_7 судом вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як умисні дії, що виразилися у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_10 .

Колегія суддів знаходить необґрунтованими посилання захисника в апеляційній скарзі на недопустимість таких доказів, як протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, оскільки персональні дані ОСОБА_7 були отримані з порушенням встановленого порядку. Як вбачається з матеріалів справи вказані данні були направлені начальнику Куликівського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області за запитом, а саме на №5863 від 28.10.2017 року. Тому колегія суддів погоджується з позицією місцевого суду з приводу того, що особисті дані ОСОБА_7 було офіційно отримано з Куликівського районного сектору УДМС України в Чернігівській області.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисника з приводу обвинувального акту, що затверджений першим заступником керівника Чернігівської місцевої прокуратури 23.06.2018 року. Так, аналізуючи зміст обвинувального акту, колегія суддів дійшла висновку, що він відповідає вимогам ст.291 КПК, зокрема, згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення вчиненого обвинуваченими, після чого зазначено правову кваліфікацію правопорушення з посиланням на частину статті КК України.

На думку колегії суддів у вироку суду першої інстанції належним чином і зрозуміло викладене формулювання обвинувачення із зазначенням в тому числі і способу вчинення кримінального правопорушення, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині також є необґрунтованими.

Також є безпідставними зауваження адвоката з приводу того, що ОСОБА_10 повідомив слідчого про свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 лише 10.04.2017 року, адже зазначене ніяким чином не впливає на обставини вчинення ним кримінального правопорушення і жодним чином не спростовує його вину с скоєному.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст. ст. 65, 66, 67 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, що скоєне кримінальне правопорушення згідно ч.2 ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, а також відсутність обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, врахував доповідь уповноваженого органу з питань пробації згідно якої, ризик вчинення ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення оцінено як середній, з урахуванням особи обвинуваченого, уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення особи можливо без позбавлення волі чи обмеження волі і дійшов висновку про необхідність призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.125 КК України.

З огляду на вимоги ст. 65 КК України, колегія суддів дійшла висновку, що обрана судом першої інстанції міра покарання обвинуваченому ОСОБА_7 є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону та порушень прав обвинуваченого ОСОБА_7 , які б потягли за собою безумовне скасування вироку суду.

За таких обставин рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27 липня 2018 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4