Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5388/18
У Х В А Л А

09 липня 2018року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000059 від 28.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 3661 КК України КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна, вказуючи, що ОСОБА_5 будучи особою, на яку поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції", а саме перебуваючи на посаді начальника Монастирищенського районного сектору з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, 09.03.2017 подав завідомо недостовірні відомості у електронній декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

У поданій 09.03.2017 декларації про доходи, типу «Щорічна» за 2016 рік, ОСОБА_5 в розділі № 3 «Об`єкти нерухомості» не вказана квартира АДРЕСА_1 , яка згідно свідоцтва про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 , виданого Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві, 26.09.2014, на праві приватної власності належить його дружині ОСОБА_6 .

Також у вказаній декларації ОСОБА_5 розділі № 6 зазначено недостовірні відомості щодо відсутності належних йому на праві приватної власності та користування транспортних засобів. Водночас, згідно листа-відповіді Територіального сервісного центру № 7142 Регіонального сервісного центру МВС у Черкаській області№ 31/23/42 від 20.10.2017 за ОСОБА_5 станом на 19.10.2017 був зареєстрований транспортний засіб «DAEWOO Lanos», 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , також відповідно до листа-відповіді Територіального сервісного центру № 7142Регіонального сервісного центру МВС у Черкаській області 31/23/42-1037 від 09.11.2017 ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_6 згідно запису у свідоцтві про реєстрацію мають право користування транспортним засобом - «VOLKSWAGEN POLO», д.н.з. НОМЕР_3 , який згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС у Черкаській області № 31/23/1-1066 від 31.05.2018 зареєстрований за матір`ю ОСОБА_5 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Крім того, на даний час гідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС у Черкаській області № 31/23/1-827 від 25.04.2018 належний ОСОБА_5 транспортний засіб «DAEWOO Lanos», 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 перереєстрований останнім 15.11.2017 на ОСОБА_8 , жителя с. Маслівка, Миронівського району, Київської області.
21.06.2018 на адресу СУ ГУНП в Черкаській області надійшли письмові вказівки старшого прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури області старшого радника юстиції ОСОБА_9 , які є обов`язкові до виконання.

На виконання письмових вказівок прокурора, постановами слідчого від 25.06.2018 житлова квартира № 119 по вул. Гната Хоткевича (колишня вул. Червоногвардійська), 8 в м. Києві, автомобіль «DAEWOO Lanos», 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіль «VOLKSWAGEN POLO», д.н.з. НОМЕР_3 визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити ,також зазначив ,що підозра ОСОБА_5 не вручена.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому 09 вересня 2017 року постановою старшого слідчого СУГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 вищевказані предмети та документи визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Згідно ч. З ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, тобто являється речовим доказом.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема при вирішенні питання про арешт майна у відповідності до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України слідчий суддя повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб,. що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, має бути співмірною з розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або ж, якщо метою арешту майна є забезпечення конфіскації, то вартість арештованого майна має узгоджуватись із санкцією статті, яка передбачає покарання за злочин, у вчиненні якого підозрюється чи обвинувачується особа.
Також слідчий не зазначає про докази факту завдання шкоди, як і не зазначає про розмір такої шкоди (державі або будь-кому) що могло б бути правовою підставою для застосування арешту майна.
Наявність арешту, коли для цього немає підстав є порушенням ст. 1 Першого протоколу до європейської конвенції з прав людини, яка встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
А тому, враховуючи вищевикладене та обставини кримінального провадження, мету, яка зазначена прокурором для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна на нажитлову квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_6 , автомобіль «DAEWOO Lanos», 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 та автомобіль «VOLKSWAGEN POLO», д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 та заборона на розпорядження цим майном є недоведеним , необґрунтованими, оскільки потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 36, 40, 167, 170-172 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000059 від 28.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 3661 про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня оголошення повного тексту ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1