Справа № 559/2351/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно кримінальне провадження №0000818 від 16.07.2017 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Квасилів Рівненського району Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, судимого, за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-
за участі: зі сторони обвинувачення - прокурор ОСОБА_5 , зі сторони захисту - обвинувачений (цивільний відповідач) ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 ; потерпілий (цивільний позивач) ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи засуджений згідно ухвали Апеляційного суду Рівненської області 09.02.2017 за ч.1 ст.189, ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ст.70 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком та Рівненським районним судом Рівненської області 03.04.2017 за ч.2 ст.190, ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений із іспитовим строком 1 рік, на шлях виправлення не став і повторно вчинив умисний корисливий злочин.

Так, 16 липня 2017 року приблизно о 00 годині 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в господарстві за адресою: АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_7 не спостерігав за його діями, повторно, умисно, таємно, з корисивих мотивів, викрав мобільний телефон ОСОБА_7 марки «Fly» моделі «FS506», вартістю 1491,90 грн., з усіма комплектуючими до даного телефону, а саме: захисним склом до екрану телефону, вартістю 137 грн., флеш картою - пам`яті об`ємом 4 Гб, вартістю 139 грн., сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25 грн. та сім-карткою оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 25 грн., після чого залишив межі вказаного господарства, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1817,9 грн.

Допитаний в судовому засідання обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєному визнав у повному обсязі, щиро розкаявся. Пояснив, що з потерпілим знайомі з дитинства: з 6 років, відносини нормальні. В той день 16.07.2017 в с. Острів Дубенського району сиділи й відпочивали в ОСОБА_7 вдома. Потім вийшли на двір і він попросив у потерпілого мобільний телефон, щоб подзвонити, бо його розрядився. Телефон у потерпілого просив двічі. Один раз віддав його після того як зателефонував, а другий раз не повернув. ОСОБА_7 дав йому телефон і пішов у середину в кухню. Зателефонував з подвір`я, поклав телефон у карман і пішов на станцію в с. Озеряни. Намір на заволодіння телефоном виник під час розмови по телефону, коли телефон уже був у руках. Просто поклав його карман і пішов. Телефон продав на ринку в м. Рівне за 600 грн. Кошти витратив на власні потреби. Збитки ще не відшкодував, але має намір. Цивільний позов визнає повністю. Ніде не працює, живе за рахунок матері, з 2017 року нерегулярно підробляв, мав десь 2500 грн. у місяць. Зараз відбуває покарання за іншими вироками суду. Усвідомлює неправомірність дій, зробив для себе висновки, попросив вибачення у потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_4 дружили з 6 років, разом корів пасли. Подія була 16.07.2017 біля 24 :00 год. Сиділи з ОСОБА_4 й вечеряли. Ще був його брат ОСОБА_8 та сусід ОСОБА_9 . Обвинувачений раз дзвонив другові з його телефону. Другий раз пішов з телефоном на вулицю й назад не повернувся. Вранці, коли дзвонив на свій телефон після 08:00 год., то він вже був відключений. Подзвонив до матері та баби ОСОБА_4 , яка сказала, що обійдемося без поліції. На другий день теж ніхто не брав трубку, то він повідомив у поліцію. Телефон марки «Fly», 2 сім-картки, було наклеєне захисне скло. Збитки не відшкодовані. Просить задовольнити цивільний позов, зменшуючи його розмір і стягнути з обвинуваченого 1817,9 грн. матеріальної шкоди, згідно обвинувального акту, та 1000 грн. моральної, оскільки мобільний телефон йому не повернено, а придбав його за місяць до події. Внаслідок протиправної поведінки ОСОБА_4 йому завдано моральну шкоду яка полягає в душевних стражданнях, емоційному стресі, негативних переживаннях, яких він зазнав у зв`язку із втратою майна. В зв`язку з викраденням телефону, він тривалий час не міг зв`язатися з необхідними йому людьми, витратив багато часу, щоб відновити контакти. Його мали взяти на роботу й зателефонувати, коли виходити, але не додзвонилися й він роботу не отримав. Змушений був витратити кошти на придбання нового мобільного телефону та комплектуючих до нього. Змушений був звернутися до органів поліції. Щодо покарання, то підтримує прокурора.

Свідок ОСОБА_8 в суді пояснив, що є братом потерпілого. В той вечір, у липні 2017 року, ОСОБА_4 прийшов до них і сиділи разом вечеряли. ОСОБА_4 взяв у брата телефон подзвонити. Свідок пішов спати й більше нічого не бачив. Ще з ними був сусід ОСОБА_10 . Приїжджали працівники поліції, які забрали коробку від телефону.

Після чого за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_4 , якого підтримали захисник, прокурор та потерпілий, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і проти цього не заперечують учасники судового провадження. При цьому суд з`ясував, що ОСОБА_4 і ОСОБА_7 правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає. Роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, подальший судовий розгляд обмежено дослідженням доказів, що характеризують особу ОСОБА_4 .
Умисел на викрадення чужого майна виник у ОСОБА_4 в той момент, коли він вже розмовляв по телефону потерпілого, а за його діями ніхто не спостерігав. За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 таємно викрав чуже майно, вчинив це повторно, а тому його дії кваліфіковано правильно за ч.2 ст.185 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; дані про особу винного, який раніше неодноразово судимий (а.с. 35, 38-39 т.2). Згідно характеристики за місцем проживання скарг від сусідів на ОСОБА_4 не надходило, проживає з сестрою і матір`ю (а.с.33 т.2 ), не перебуває на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра в КЗ «РОЦПЗН» (а.с.44 т.2). Згідно висновку Рівненського міськрайонного відділу з питань пробації відносно ОСОБА_4 останній має середні ризики небезпеки для суспільства і повторного вчинення кримінального правопорушення, вважають за можливе виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк (а.с. 42-43 т.1). Крім того, ОСОБА_4 засуджений 18.06.2018 Рівненським районним судом Рівненської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185. ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі (а.с.106-107 т.1).

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття згідно п.1 ч.1 ст. 66 КК України. Обставин, що обтяжують його покарання, судом не встановлено.

ОСОБА_4 з 22.03.2018 відбуває покарання за попереднім вироком. Враховуючи викладені вище обставини в їх сукупності, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства неможливе.

Згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Тому, обираючи спосіб остаточного визначення покарань, суд враховує пом`якшуючу обставину та вважає за необхідне застосувати часткове, а не повне складання, оскільки саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нового злочину.

Щодо цивільного позову: відповідно до ч.2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Потерпілим ОСОБА_7 подано цивільний позов про відшкодування 1817,9 матеріальної та 1000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні потерпілий цивільний позов підтримав з підстав, викладених у ньому, просить його задовольнити. Обвинувачений ОСОБА_4 позов визнав, захисник підтримав його позицію.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи, що матеріальна шкода завдана ОСОБА_4 цивільному позивачу ОСОБА_7 , що підтверджено матеріалами справи та визнається цивільним відповідачем, суд вважає, що цивільний позов підлягає до повного задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Суд вважає, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_7 зазнав душевних страждань, емоційного стресу, негативних переживань.

За таких обставин суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає моральну шкоду в розмірі 1000 грн. співрозмірною перенесеним моральним стражданням, а тому і в цій частині позов підлягає до повного задоволення.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 в межах даного кримінального провадження не обирався. Згідно вироку Рівненського районного суду Рівненської області від 18.06.2018 строк покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з 22.03.2018.

Судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи становлять 197,74 грн., які відповідно до вимог ч.2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. 100, ст. 124, 127, ст. 349, ст.ст.366-371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_4 призначити шляхом часткового складання покарань за попереднім вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 18.06.2018 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки і 6 (шість) місяців.

Початком строку відбування покарання вважати 22.03.2018.

Цивільний позов ОСОБА_7 - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 (паспорт НОМЕР_1 , виданий 03.03.2016 Рівненським РВ УДМС) на користь ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Дубенським МРВ УМВС України в Рівненській області 21.04.2006) матеріальну шкоду в розмірі 1817 (одну тисячу вісімсот сімнадцять) грн. та моральну шкоду в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь державного бюджету 197 (сто дев`яносто сім) грн. 74 коп. за проведення судової експертизи.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Дубенський міськрайонний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому, захиснику, потерпілому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: