АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 621/2171/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/900/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Шахрайство
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові кримінальне провадження №621/2171/17 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 ч.1ст.390 КК України
за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 15 листопада 2017 року,

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 15 листопада 2017 року,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Сєвєродонецьк Луганської області, є громадянином України, має професійно-технічну освіту, розлучений, не працює, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , раніше судимий: 13.07.2006 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 307 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, звільнений 18.06.2010 року умовно-достроково на не відбутий термін 1 рік 3 місяці 24 дні; 23.01.2014 року за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, в силу ст. 75 КК України звільнений з випробуванням на строк 2 роки; 13.10.2014 року за ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, звільнений 24.09.2016 року у зв`язку з відбуттям терміну покарання; 24.04.2017 року за ч.2 ст.190, ст.395 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, до обмеження волі на строк 3 роки, не відбута частина покарання складає 1 рік 2 місяці 12 днів,
визнано винним і засуджено за ч.2 ст.190, ч.1 ст.390 КК України з призначенням покарання:
- за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки;
- за ч.1 ст.390 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки шість місяців.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк два роки шість місяців.
Відповідно до ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання, до покарання, призначеного за даним вироком, у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, приєднано 2 місяці обмеження волі, що відповідно до ч.1 ст.72 КК України відповідає 1 місяцю позбавлення волі, та є частиною не відбутого покарання, призначеного вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24.04.2017 року за сукупністю злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ст.395 КК України, і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк два роки сім місяців.
До набрання вироком законної сили залишено запобіжний захід - тримання під вартою в ДУ "Харківська установа виконання покарань (№ 27)".
Строк відбування покарання рахується з дня затримання - 22 вересня 2017 року.
Вирішено долю речових доказів по справі.
З цим вироком не погодився обвинувачений, який подав апеляційну скаргу, просить пом`якшити йому призначене покарання. Зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що він має на утриманні двох дітей, щиро розкаявся, допомагав слідству, потерпіла особа претензій до нього не має.
Вислухавши доповідь судді, думки прокурора, обвинуваченого, потерпілого, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Як встановив суд першої інстанції, 21 червня 2017 року ОСОБА_7 прибув для відбування покарання до "Хролівського виправного центру (№140)" із Старобільського слідчого ізолятору для відбування покарання, призначеного вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24.04.2017 року за сукупністю злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ст.395 КК України, у виді обмеження волі на строк 3 роки.
05 липня 2017 року між державною установою "Хролівський виправний центр (№140)" в особі начальника ОСОБА_8 та засудженим ОСОБА_7 було укладено строковий трудовий договір №139 (в порядку ст.60 КВК України), який діє протягом періоду відбуття покарання. 21.04.2017 року між державною установою "Хролівський виправний центр (№140)". в особі начальника ОСОБА_8 , та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9 було укладено договір №Г-118 на залучення засуджених до оплачуваної праці.
12 вересня 2017 року на підставі рознарядки на вивід засуджених на роботу на контрагентські об`єкти у першу зміну до ФОП ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , було направлено п`ятнадцятеро засуджених, серед яких був і ОСОБА_7 .
Того ж числа, близько 16:20 години ОСОБА_7 , на порушення п.3 розділу III Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 29.12.2014 року за № 2186/5, маючи умисел на самовільне залишення місця обмеження волі, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, після закінчення виконання робіт, під приводом купівлі телефону прослідував до одного з приміщень підприємця, після чого, розуміючи протиправність своєї поведінки, самовільно пішов з території ФОП ОСОБА_9 у невстановленому напрямку.
Крім того, 12 вересня 2017 року ОСОБА_7 , засуджений вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24.04.2017 року за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ст. 395 КК України, під час відбування покарання у виді обмеження волі у державній установі "Хролівський виправний центр (№140)", на підставі рознарядки на вивід засуджених на роботу на контрагентський об`єкт у першу зміну до ФОП ОСОБА_9 перебував у АДРЕСА_3 , де маючи на меті корисливий мотив, повторно, шляхом зловживання довірою, запевнив ОСОБА_9 у тому, що має намір придбати в останнього мобільний телефон "Lenovo А789" після його огляду іншою особою на предмет технічного стану, після чого заволодів вказаним мобільним телефоном та зарядним пристроєм і пакунком до даного телефону, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 949 грн.
З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.
Ці обставини не ос порені і в апеляційному порядку.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд ураховуючи ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які, відповідно до ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості; обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання; особу винного, який 4 рази судимий за умисні злочини, нові злочини вчинив під час відбування покарання в виді обмеження волі, призначеного за останнім вироком; на спеціальних обліках не перебував; за місцем відбування покарання у виді обмеження волі характеризувався задовільно (а. п. 35), суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі.
Таким чином, суд першої інстанції дотримався вимог чч.1 та 2 ст.65 КК України, згідно яких суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд першої інстанції виконав ці вимоги кримінального закону і призначив обвинуваченому покарання з урахуванням характеру, ступеню тяжкості злочину, даних про особу, необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого, запобігання новим злочинам,у зв`язку з чим колегія суддів залишає апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 15 листопада 2017 року, щодо ОСОБА_7 в злочинах, передбачених ч.2 ст.190 ч.1 ст.390 КК України залишити без змін
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали, а засудженим, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий суддя суддя

_________________ __________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4