ЄУН № 336/5092/18
пр. № 1-кс/336/1545/2018
УХВАЛА
Іменем України
03 вересня 2018 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0002906 від 01.09.2018 року за ст. 187 ч. 1 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрований проживаючим та проживає у АДРЕСА_1 , не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
У провадженні слідчих Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0002906 від 01.09.2018 року за ст. 187 ч. 1 КК України, за яким ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 31.08.2018 року приблизно о 20.00 години, діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, знаходячись на перехресті вул. Кольорова та вул. Виробнича у м. Запоріжжя, здійснив напад на ОСОБА_7 , застосувавши небезпечне для життя та здоров`я насильство, яке полягало у нанесенні потерпілому ударів кулаками в область голови, від чого потерпілий впав на землю, після чого підозрюваний продовжив наносити удари потерпілому ногами в область тулуба, що мало своїм наслідком утворення у потерпілого закритого перелому верхньої щелепи справа, після цього ОСОБА_6 заволодів належним потерпілому ОСОБА_7 майном, а саме рюкзаком синього кольору, в якому знаходились футболка синього кольору, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , картка фізичної особи платника податків на ім`я ОСОБА_7 , гаманець коричневого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль Ford Orion. 1992 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , гроші в сумі 300 гривень, поясна сумка.

Дії ОСОБА_6 на цей час кваліфіковані як умисний напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, яке є небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за ст. 187 ч. 1 КК України.

31.08.2018 року ОСОБА_6 було затримано неподалік від місця подій.

01.09.2018 року ОСОБА_6 повідомлений про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 1 КК України у присутності захисника.

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, вказуючи, що ОСОБА_6 не працює, не має офіційних доходів, тож є ризик вчинення протиправного впливу на потерпілого та свідків, переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення нового злочину.

Прокурор підтримав клопотання, вказуючи, що ОСОБА_6 не працює, не має доходів, тож може вчинити інші злочини, а також і переховуватись від слідства та суду, або вчинити протиправний вплив на потерпілого чи свідків.

Підозрюваний та його захисник, залучений судом для проведення окремої процесуальної дії, проти задоволення клопотання заперечували, вказували на можливість обрання підозрюваному менш суворого запобіжного заходу, у вигляді домашнього арешту. Так, ОСОБА_6 повідомив, що має постійне місце проживання, мешкає за зареєстрованим місцем проживання у квартирі, яка на праві спільної часткової власності належить йому та його матері, працює неофіційно, але здійснює заходи для офіційного працевлаштування. Також підозрюваний зазначив, що вину у скоєнні інкримінованого йому злочину не визнає, адже фактично у нього з потерпілим виник конфлікт, в ході якого вони побились. Майно потерпілого підозрюваний не брав, нападу з метою заволодіння майном потерпілого не вчиняв.

При вирішенні клопотання слідчий суддя виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні злочину підтверджена протоколом заяви про вчинення злочину, протоколом допиту свідків та потерпілого.

Як вказує ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

При вирішенні клопотання та обранні запобіжного заходу підозрюваному слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 раніше не судимий, не працює та легальних джерел доходу не має, але має постійне місце проживання у квартирі, яка на праві спільної часткової власності належить йому та ОСОБА_8 , сплачує комунальні витрати з утримання квартири, не перебуває на обліку в наркологічному чи психіатричному обліку, спілкується з матір`ю ОСОБА_8 , отже має стійкі соціальні зв`язки.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою.
Таким чином, підозра особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати слідчий суддя при обранні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.
Враховуючи вищевикладене, оскільки слідчим та прокурором не обґрунтовано чому інші більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити досягнення мети, передбаченої ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що наразі підстав для обрання ОСОБА_6 найбільш суворого запобіжного заходу немає, однак, враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки вважає необхідним обрати підозрюваному інший запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Визначаючи строк обрання запобіжного заходу слідчий суддя керується положеннями ст. 219 КПК України, яка визначає, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Таким чином, оскільки відомості про злочин внесені до ЄРДР 01.09.2018 року, ОСОБА_6 затриманий о 20.20 годині 31.08.2018 року, а про підозру у скоєнні злочину повідомлений 01.09.2018 року, тож строк дії запобіжного заходу визначається слідчим суддею до 29 жовтня 2018 року включно.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0002906 від 01.09.2018 року за ст. 187 ч. 1 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без задоволення.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, підозрюваному у скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 1 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 29 жовтня 2018 року включно, поклавши обов`язки: не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 23.00 години до 05.00 години; прибувати за викликом слідчого, прокурора та суду залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора та суду залежно від стадії кримінального провадження; письмово повідомляти про зміну свого місця проживання слідчого, прокурора та суд залежно від стадії кримінального провадження.

Ухвала діє до 29 жовтня 2018 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1