Ухвала
Іменем України

03 липня 2018 року

м. Київ
справа № 171/622/16-к
провадження № 51-6091 ск 18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року, якою змінено вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2017 року щодо нього.
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду ухвалою від 15 травня 2018 року касаційну скаргу засудженого,

у зв`язку з недотриманням вимог, передбачених ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), залишив без руху та надав йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.
Поміж іншого, в ухвалі суду було вказано, що у касаційній скарзі засуджений

не зазначив підстав, передбачених ст. 438 КПК, для скасування чи зміни судового рішення, та не навів обґрунтування того, у чому саме полягає незаконність ухвали апеляційного суду в частині збільшення розміру відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_5 , а також сформулював свою вимогу про скасування судового рішення суду апеляційної інстанції та залишення без змін вироку районного суду, яка не узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК.
В межах наданого судом строку від засудженого ОСОБА_4 повторно надійшла касаційна скарга на ухвалу суду апеляційної інстанції. Проте за своїм змістом вона аналогічна попередній скарзі, в якій знову не міститься підстав для зміни судового рішення та не наведено обґрунтування того, у чому саме полягає незаконність оскаржуваної ухвали апеляційного суду.
З огляду на ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Крім того викладена у повторній касаційній скарзі вимога про зміну ухвали апеляційного суду та скасування стягнутої на користь потерпілого ОСОБА_5 моральної шкоди в сумі 20 000 гривень, не узгоджується з повноваженнями суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, які передбачені ч. 1

ст. 436 КПК.
Таким чином зазначених в ухвалі суду касаційної інстанції від 15 травня 2018 року недоліків засуджений так і не усунув.
Тому, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
При цьому, повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК, у межах строку на касаційне оскарження.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року, якою змінено вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2017 року щодо нього разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3