Справа № 216/2155/18
Провадження № 1-кп/216/573/18

ВИРОК
іменем України
18 вересня 2018 року м. Кривий Ріг
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Просяна, Покровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, одруженого, має на утриманні одного неповнолітнього сина, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України,-
учасники кримінального провадження
обвинувачений ОСОБА_3
встановив:
На виконання Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14.01.2015 року №15/2015, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 15.01.2015 року та визначених завдань Кам`янського РВК Дніпропетровської області 11.03.2015 року, було здійснено призов ОСОБА_3 на військову службу під час мобілізації, яку він з 23.04.2015 року відповідно до наказу командира частини НОМЕР_1 за №131, став проходити у військовій частині НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) на посаді командира бойової машини командиром відділення механізованого відділення механізованого взводу 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону у військовому званні солдат.
Згідно ст. 24 ч. 1 п. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 року з 11.03.2015 року ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
На початку серпня 2015 року ОСОБА_3 , діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення статутних вимог, самовільно залишити військову частину НОМЕР_1 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , 04.08.2015 року біля 12 год. 00 хв. самовільно без дозволу командування залишив військову частину НОМЕР_1 і направився до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.
25.04.2018 року близько 14 год. 00 хв., тобто більше ніж через один рік, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, ОСОБА_3 добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Криворізького гарнізону і заявив про вчинений ним злочин.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення у вигляді вчасного нез`явлення на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби), за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 407 КК України.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, розкаявся та суду пояснив, що був призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 під час мобілізації, яку з 23.04.2015 року проходив у військовій частині НОМЕР_1 , у званні солдат. 04.08.2015 року, не бажаючи проходити військової служби і не повідомляючи командування, залишив розташування військової частини та попрямував по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_2 де проводив час на власний розсуд. Через деякий час, а саме 25.04.2018 року, зрозумівши хибність свого вчинку, прибув до військової прокуратури Криворізького гарнізону та повідомив про обставини вчиненого ним злочину.
Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, оцінивши фактичні обставини злочину, які ніким неоспорюються, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні вказаного вище злочину доведена повністю. Дії ОСОБА_3 , вірно кваліфіковано органом досудового слідства за ч. 4 ст. 407 КК України, за ознаками нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).
В силу вимог ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання підсудного суд визнає з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, характер та тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, фактичні обставини справи та мотиви вчинення такого злочину, обстановку вчинення злочину, встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання винного та відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебував і не перебуває, по місцю служби характеризується негативно, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимий. Крім цього судом враховується, що головною метою покарання в силу вимог ст. 50 КК України є виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. За таких обставин суд вважає, що виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства і тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України. На думку суду, таке покарання є необхідним і буде достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення нових злочинів, при цьому позбавлення волі за встановлених обставин буде занадто суворим покарання та воно не буде відповідати загальній меті призначення покарання.
Керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Згідно ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому основного покарання, якщо він протягом одного року не вичинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку, якщо його не скасовано, - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити засудженим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження які не були присутні в судовому засіданні копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1