Справа №486/954/18 13.08.2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Южноукраїнського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області на ухвалу слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 25 липня 2018 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Южноукраїнську Миколаївської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешкає в АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
підозрюваного у вчиненні злочин, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000703.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,
підозрюваний ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на строк до 25.09.2018 р., із зобов`язанням прибувати за першою вимогою до слідчого СВ Южноукраїнського відділення поліції Первомайського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області та суду за кожною вимогою, не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Узагальнені доводи апелянта.

Прокурор зазначає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з наступних підстав.
Слідчим суддею не враховано конкретних обставин кримінального провадження та відсутність стримуючих факторів, які дозволять менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Вказує на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується долученими до клопотання матеріалами.
З показань свідків вбачається, що, підозрюваний ОСОБА_5 під час бійки окрім ОСОБА_8 наніс тілесні ушкодження у виді ножового поранення ще ОСОБА_9 .
Кримінальне провадження, перебуває на початковій стадії та в ньому заплановано ряд експертиз та інших слідчих дій, пов`язаних із участю потерпілого ОСОБА_8 , в тому числі слідчий експеримент, одночасні допити, які можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні, але проведення цих дій на даний час неможливе у зв`язку із тяжким станом здоров`я потерпілого ОСОБА_8 та перебуванням його на стаціонарному лікуванні.
Для проведення вказаних процесуальних дій за участю потерпілого, без ризику негативного впливу з боку підозрюваного, необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою.
Наведені обставини, на думку прокурора, доводять наявність достатніх підстав вважати, що на даний час існують ризики того, що ОСОБА_5 буде переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому обрання іншого, менш суворого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не дасть можливості запобігти ризикам передбаченим ч. 1 ст.177 КПК України.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

22.07.2018 р. близько 06.00 год., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, на території двору між кафе-баром «Одеса» та будинком АДРЕСА_3 , між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, виникла сварка, яка перейшла в бійку.
ОСОБА_5 підозрюється в тому, що, усвідомлюючи, що об`єктом його злочинного посягання є життя та здоров`я ОСОБА_8 , розуміючи суспільно небезпечний характер своїх злочинних дій, передбачаючи можливість настання такого суспільно небезпечного наслідку, як смерть потерплого, в ході бійки використовуючи належний йому кишеньковий розкладний ніж, діючи умисно, наніс його вістрям колоті удари в область лівого стегна та в область передньої частини шиї ОСОБА_8 , тобто в область життєво важливого органу, свідомо припускаючи, що в результаті таких ударів може настати смерть ОСОБА_8 , однак не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі.
22.07.2017 р. відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за № 0000703 за попередньою правовою кваліфікацією злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України та цього ж дня ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України затримано.
23.07.2017 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
Заступник начальника СВ Южноукраїнського ВП ГУНП в Миколаївській області звернувся до суду із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи яке вказав, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, свою вину у вчиненому злочині не визнає повністю, може переховуватись від слідства та впливати в незаконний спосіб на свідків, потерпілих та експертів.

Врахувавши позитивні характеризуючи дані з місць навчання та роботи ОСОБА_5 , те, що слідчим не в повній мірі доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, але наявний ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. З метою повного уникнення цього ризику, слідчий суддя, дійшов висновку про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, оскільки ризики наведені слідством не дають достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 зможе здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника, які вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.
Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 08.07.2003 р., у справі № 1-23/2003, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований лише з мотиву тяжкості злочину, оскільки це суперечить Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду (ст. ст. 29, 62 Конституції України).

При вирішенні питання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, наведених вимог закону та норм міжнародного права слідчий суддя дотримався та оцінив у сукупності всі обставини, які, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, зокрема, дані: протоколів допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 22.07.2018 р., про обставини отримання ОСОБА_8 ножового поранення в область шиї, свідка ОСОБА_12 від 22.07.2018 р., про те, що ОСОБА_5 мав у своєму розпорядженні ніж, яким користувався для самозахисту та в побуті та інші долучені матеріали, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, зазначеного у повідомленні про підозру.

Слідчий суддя в повній мірі врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем роботи та навчання, має постійне місце мешкання в м. Южноукраїнську, а також ту обставину, що до ЄРДР внесені відповідні відомості про вчинення 22.07.2018 р. з боку потерпілого ОСОБА_13 відносно підозрюваного ОСОБА_5 відповідного злочину та дійшов висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки саме такий запобіжний захід, буде достатнім для запобігання встановленому судом ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також запобіжить іншим ризикам зазначеним у клопотанні слідчого.
З такими висновками слідчого судді погоджується і апеляційний суд, оскільки обраний запобіжний захід, на даному етапі досудового розслідування, забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 та забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків, до тих пір, поки не виникнуть обставини, які б надали підстави прокурору або слідчому за погодженням із прокурором звернутись з клопотанням до слідчого судді або суду про зміну обраного ОСОБА_14 запобіжного заходу, відповідно до вимог ст. 200 КПК України.

Апеляційний суд вважає, що лише наявність обґрунтованої підозри не може бути підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки цей запобіжний захід є винятковим.

В апеляційній скарзі, прокурор мотивуючи наявність ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, можливого впливу на потерпілого та свідків або вчинення іншого кримінального провадження, посилається на те, що досудовим розслідуванням на даний час не проведені всі необхідні слідчі дії, а саме слідчі експерименти та одночасні допити із свідками. Але наведені обставини, не можуть бути єдиними підставами вважати про наявність перелічених прокурором ризиків.
Підстави і мотиви прийнятого слідчим суддею рішення щодо клопотання слідчого наведені в ухвалі суду, з якими апеляційний суд погоджується.
Наведені в апеляційній скарзі ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на думку прокурора дають підстави для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не знайшли свого підтвердження в суді першої інстанції та не встановлено їх наявності і під час апеляційного перегляду.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу прокурора Южноукраїнського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області залишити без задоволення.
Ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 25 липня 2018 року про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
_____________________ ____________ _________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3