АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 604/1932/13-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/121/18 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.4 ст.190, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2018 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000181 від 20 серпня 2013 року, за апеляційними скаргами прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 21 березня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 21 березня 2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000181 від 20 серпня 2013 року відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.354, ч.2 ст.366 КК України, повернуто прокурору, у зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам КПК України.

В обґрунтування прийнятого рішення місцевим судом зазначено про невідповідність обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України, які полягають в тому, що формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_9 не містить часу, місця, способу вчинення обвинуваченими інкримінованих злочинів, не зазначено, які саме дії були вчиненні ОСОБА_9 для підробки офіційних документів, зловживання службовим становищем, заволодіння чужим майном шляхом обману; висунуте прокурором обвинувачення ОСОБА_9 за ч.4 ст.190, ч.2 ст.354, ч.2 ст.366 КК України відсутнє та не розмежоване із обвинуваченням ОСОБА_8 (що є загальним без зазначення дій, які вчинялися кожним із співучасників злочину); в обвинувальному акті відносно обвинувачених не зазначено, до яких саме службових осіб підприємств, установ чи організації, визначених в примітці до ст.364 КК України, належить ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ; при кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 за ч.4 ст.190, ч.2 ст.354, ч.2 ст.366 КК України, не зазначено редакції Законів вказаних статтей, які неодноразово змінювались.

Також місцевим судом звернуто увагу на відсутність дати складання та неналежне оформлення частини товарно-матеріальних документів, що стосуються обвинувачення за ч.4 ст.190 КК України, що оцінено судом як порушення стороною обвинувачення вимог ст.291 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 21 березня 2018 року незаконною та необґрунтованою у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

На думку апелянта, в обвинувальному акті №0000181 від 20 серпня 2013 року стосовно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 чітко сформульовано обвинувачення з посиланням на відповідні статті та частини статей КК України, у повному обсязі викладено всі фактичні обставини кримінального правопорушення, у хронологічному порядку вказані дані про час, місце, спосіб, наслідки та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, а також форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Зазначає, що суд допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки, вирішуючи питання про призначення кримінального провадження до судового розгляду, вдався до оцінки доказів по справі, що є неприпустимим на даній стадії кримінального процесу.

Просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 21 березня 2018 року про повернення обвинувального акту стосовно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 прокурору та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вважає ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 21 березня 2018 року незаконною у зв`язку з порушенням судом норм процесуального права, а тому просить її скасувати та направити обвинувальний акт до суду першої інстанції.

На думку апелянта, обвинувальний акт №0000181 від 20 серпня 2013 року містить усі відомості, передбачені ст.291 КПК України, а суперечності, неточності та невідповідності, на які вказує суд першої інстанції не є безумовними підставами для повернення обвинувального акту прокурору.

Заслухавши доповідача суддю апеляційного суду, міркування прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, навів аналогічні, викладеним у ній, мотиви і просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 21 березня 2018 року та повернути обвинувальний акт до того ж до суду першої інстанції на новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання; обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх захисника ОСОБА_7 які, навівши мотиви аналогічні викладеним у апеляційній скарзі, підтримали думку прокурора щодо скасування оскаржуваної ухвали суду та повернення обвинувального акту про обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до суду першої інстанції; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно положень п. 3 ч. 3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Аналіз обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000181 від 20 серпня 2013 року, дає підстави колегії суддів для висновку, що органом досудового слідства дотримано вимог положень ст.291 КПК України, яка регламентує вимоги до обвинувального акту, що направляється до суду.

Так, із затвердженого начальником відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Тернопільської області та переданого до суду обвинувального акта відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , вбачається, що в ньому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, із зазначенням часу, місця, способу, мотиву та мети їх вчинення. Вказано правову кваліфікацію вчиненого кримінального правопорушення з посиланням на норму закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Тому, твердження, наведені в ухвалі місцевого суду як підставу для повернення обвинувального акта, про відсутність належного формулювання обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , із зазначенням елементів складу кримінального правопорушення, зокрема часу, місця, способів вчинення та наслідків кримінальних правопорушень є безпідставними.

Також посилання суду в оскаржуваній ухвалі на те, що висунуте прокурором обвинувачення ОСОБА_9 за ч.4 ст. 190, ч.2 ст.366, ч.2 ст.364 КК України відсутнє та не розмежоване із обвинуваченням ОСОБА_8 є необгрунтованим та надуманим, оскільки аналіз апеляційним судом обвинувального акту підтверджує протилежне.

Як слідує з обвинувального акту, злочинні дії обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.4 ст.190, ч.2 ст.354, ч.2 ст.366 КК України, а тому відсутність редакції Законів вказаних статей, на думку колегії суддів, не може бути перешкодою для призначення обвинувального акта до розгляду.

Заслуговують на увагу доводи прокурора про те, що в обвинувальному акті чітко сформульовано обвинувачення з посиланням на відповідні статті та частини статей КК України, у повному обсязі викладено всі фактичні обставини кримінального правопорушення, у хронологічному порядку вказані дані про час, місце, спосіб, наслідки та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, а також форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, при поверненні обвинувального акту прокурору, не врахував, положення ст.23 КПК України, за змістом якої дослідження доказів відбувається безпосередньо під час судового розгляду, і вдався до оцінки частини доказів, що є неприпустимим на цій стадії процесу і, як наслідок, прийшов до передчасних висновків про відсутність чіткого формулювання обвинувачення та з формальних підстав повернув обвинувальний акт прокурору.

Викладені в ухвалі місцевого суду недоліки та зауваження щодо обвинувального акту не є суттєвими та не перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що таких порушень при складенні обвинувального акту, які б перешкоджали призначенню кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.354, ч.2 ст.366 КК України до розгляду, допущено не було.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що вищевказана ухвала Тернопільського міськрайонного суду від 21 березня 2018 року про повернення обвинувального акта №0000181 від 20 серпня 2013 року відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_8 за ч.4 ст.190, ч.2 ст.354, ч.2 ст.366 КК України, прокурору, не може вважатися законною і обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню з поверненням кримінального провадження до суду першої інстанції для виконання вимог КПК України.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 415 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 21 березня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000181 від 20 серпня 2013 року про обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.4 ст.190, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України скасувати з призначенням нового судового розгляду у Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2