Справа № 206/3004/18
Провадження № 1-м/206/1/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2018 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України щодо
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
засудженого вироком Калузького районного суду Калузької області від 27.07.2017 року за ч. 3 ст. 30, п. «а, г» ч. 4 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30, п. «а, г» ч. 4 ст. 228.1, ч. 2 ст. 69 Кримінального кодексу Російської Федерації до позбавлення волі строком на 9 років з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму,-

ВСТАНОВИВ:

01.06.2018 року Міністерство юстиції України звернулось до суду з клопотанням про приведення вироку суду Російської Федерації у відношенні ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України. У клопотанні зазначено, що 08.05.2018 року наказом Міністерства юстиції України №1459/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до ст. 606 КПК України, ст. 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 20.03.2018 №06-36244/18.
ОСОБА_4 засуджено вироком Калузького районного суду Калузької області від 27.07.2017 року за ч. 3 ст. 30, п. «а, г» ч. 4 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30, п. «а, г» ч. 4 ст. 228.1, ч. 2 ст. 69 Кримінального кодексу Російської Федерації до позбавлення волі строком на 9 років з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму.
Засуджений ОСОБА_4 знаходиться в ФКУ "Виправна колонія №4 УФСВП Росії по Калузькій області", кінець відбуття строку покарання 27.01.2026 року.
Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .
З метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянинові України російським судом, Міністерство просить визначити статті, частини статей КК України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винуватим, визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим, із зазначенням початку такого строку.
В судовому засіданні прокурор висловив думку про задоволення клопотання та необхідність приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України.
Представник Міністерства юстиції України у судове засідання не з`явився. В клопотанні просив справу розглянути за відсутності представника.
Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається із наявного вироку суду Російської Федерації, ОСОБА_4 визнано винуватим у скоєнні низки злочинів та призначено покарання:
-за ч. 3 ст. 30, п. «а,г» ч. 4 ст.228-1 КК РФ (по першому епізоду) 8 років позбавлення волі;
-за ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228-1 КК РФ (по другому епізоду) 9 років позбавлення волі;
-за ч. 3 ст. 30, п. «а,г» ч.4 ст.228-1 КК РФ (по третьому епізоду) 8 років позбавлення волі;
На підставі ч. 2 ст. 69 КК РФ за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Строк покарання визначено обчислювати з дня постановлення вироку 27.07.2017 року, зарахувавши ОСОБА_4 у строк відбуття покарання час його тримання під вартою з 28.01.2017 року по 26.07.2017 року включно. Вирок суду набрав законної сили 22.08.2017 року.
ОСОБА_4 знаходиться в ФКУ «Виправна колонія №4 УФСВП Росії по Калузькій області», кінець відбуття ним строку покарання становить 27.01.2026 року.
Згідно з наданою з виправної установи характеристикою ОСОБА_4 характеризується задовільно, відповідно до медичної довідки є здоровим і працездатним.
Відповідно до листа Державної міграційної служби України від 22.01.2018 року ОСОБА_4 є громадянином України.
Згідно письмової заяви ОСОБА_4 , він висловив бажання бути переданим в Україну.
Вивченням вироку суду та конкретних норм національного закону про кримінальну відповідальність встановлено, що ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 30, п. «а,г» ч. 4 ст. 228-1, ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228-1, ч. 3 ст. 30, п. «а,г» ч. 4 ст. 228-1 Кримінального кодексу Російської Федерації, що також є караними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність, та такі діяння відповідають ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 307 КК України.
Відповідно до довідки про відбуте покарання та покарання, що належить відбути, ОСОБА_4 станом на 25.12.2017 року відбув 10 місяців 27 днів з призначеного йому покарання, не відбута частина покарання складає 8 років 1 місяць 2 дні.
Здійснюючи процедуру приведення вироку у відповідність із законодавством України, суд виходить із положень Конституції України,глави 46 КПК України, якими регламентовано визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб, Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та норм Кримінального кодексу України.
Так, відповідно до вимог ч. 1ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Пунктом b) частини 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.
Пунктами а), d) статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.
Крім того, умови передачі засуджених осіб і їх прийняття для відбування покарання визначені у ст. 606 КПК України, а порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України регламентований положеннями ст. 610 КПК України, відповідно до яких під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При призначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, визначених у ч. 4 ст. 610 КПК України. При цьому суд, як це визначено у ч. 3 ст. 603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.
Статтею 606 КПК України визначаються умови передачі засуджених осіб для відбування покарання в Україні: якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; якщо вирок набрав законної сили; якщо на час отримання запиту про передачу засуджений має відбувати покарання упродовж як найменш шести місяців або якщо йому ухвалено вирок до ув`язнення на невизначений строк; якщо на передачу згоден засуджений або з урахуванням його віку або фізичного чи психічного стану на це згоден законний представник засудженого; якщо кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або було б злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі; якщо відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а в разі наявності також процесуальні витрати; якщо держава ухвалення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженого.
Разом з тим, відповідно ч. 3 ст. 609 КПК України Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до ч. 3 ст. 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.
Відповідно до діючого Кримінального кодексу України замах на незаконний збут наркотичних речовин, у великому та особливо великому розмірі, вчинений організованою групою, кваліфікується за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України. Санкція за цей злочин передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років із конфіскацією майна.
Згідно з вироком суду РФ дії ОСОБА_4 кваліфікувалися за ч.3 ст.30 п. «а,г» ч.4 ст.228-1 КК РФ; ч.3 ст.30 ч.5 ст.228-1 КК РФ та за ч.3 ст.30 п. «а,г» ч.4 ст.228-1 КК РФ.
Санкція ч. 4 ст. 228-1 КК РФ в цій редакції закону передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до двадцяти років з позбавленням права займати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до двадцяти років або без такого та зі штрафом в розмірі до одного мільйона рублів чи в розмірі заробітної плати чи іншого доходу засудженого за період до п`яти років чи без такого.
Санкція ч. 5 ст. 228-1 КК РФ в цій редакції закону передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`ятнадцяти до двадцяти років з позбавленням права займати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до двадцяти років або без такого та зі штрафом в розмірі до одного мільйона рублів чи в розмірі заробітної плати чи іншого доходу засудженого за період до п`яти років чи без такого або довічним позбавленням волі.
В той самий час, за кримінальним законодавством України всі зазначені у вироку суду епізоди злочинної діяльності ОСОБА_4 охоплюються складом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України.
Таким чином, за умови вчинення аналогічного кримінального правопорушення на території України дії засудженого мали бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України. Також суд зауважує, що окремій кваліфікації дії засудженого за ч. 3 ст. 307 КК України за кожний вчинений ним епізод злочинної діяльності не підлягають, оскільки диспозицією ч. 3 ст. 307 КК України передбачена така кваліфікуюча ознака як повторність, якою і охоплюються всі протиправні дії засудженого.
Відповідно до частини 3 статті 603 КПК України при розгляді клопотання Міністерства юстиції України про виконання вироку суду іноземної держави суд не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.
Відповідно до ч. 3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на злочин строк покарання не може перевищувати двох третин максимального строку покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Отже, враховуючи, що максимальне покарання за ч. 3 ст. 307 КК України складає 12 років позбавлення волі, за діючим законодавством України покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України не може перевищувати 8 років позбавлення волі.
З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне привести у відповідність із законодавством України вирок Калузького районного суду Калузької області від 27.07.2017 року та визначити, що ч. 3 ст. 30, п. «а,г» ч. 4 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30, п. «а, г» ч. 4 ст.228-1 КК РФ відповідають ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України. Частина 2 ст. 69 КК РФ відповідає ч.1 ст.70 КК України, які регламентують призначення покарання за сукупністю злочинів. В той самий час призначення покарання за сукупністю злочинів в даному випадку при приведенні вироку у відповідність із національним законодавством не застосовується, оскільки всі дії засудженого охоплюються нормою ч. 3 ст. 307 КК України.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави. В такому випадку суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України, що в даному випадку складає 8 років позбавлення волі.
Конфіскація майна ОСОБА_4 вироком іноземного суду не призначалася, тому не повинна застосовуватися і при відбуванні покарання на території України.
Отже, слід вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України до 8 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання засудженому належить обраховувати з моменту ухвалення вироку 27.07.2017 року. При цьому відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про несення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VIII від 26.11.2015 року у строк відбування покарання слід зарахувати час тримання ОСОБА_4 під вартою з 28.01.2017 року по 20.06.2017 року включно, із розрахунку: один день перебування під вартою дорівнює двом дням позбавлення волі.
Період часу з 21.06.2017 року по 26.07.2017 року підлягає зарахуванню у строк покарання, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017 року), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 372, 602-604, 610 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Міністерства юстиції України задовольнити.
Привести вирок Калузького районного суду Калузької області від 27.07.2017 року щодо громадянина України ОСОБА_4 , засудженого за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 30, п. «а, г» ч. 4 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30, п. «а, г» ч. 4 ст. 228.1, ч. 2 ст.69 Кримінального кодексу Російської Федерації до позбавлення волі строком на 9 років з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму у відповідність із законодавством України.
Вважати ОСОБА_4 засудженим за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі строком 8 (вісім) років.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обраховувати з 27.07.2017 року.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання період часу попереднього ув`язнення з 28.01.2017 року по 20.06.2017 року включно у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання період часу попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по 26.07.2017 року включно, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017 року), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з моменту її проголошення, а засудженим з моменту її вручення.

Суддя: ОСОБА_1