Справа № 314/441/17
Провадження № 1-кп/314/33/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.05.2018 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000006 від 01.01.2017 року стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Музиківка, Білозерський район, Херсонська область, громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,
раніше судимого:

1) 25.06.2008 року Суворовським районним судом м. Херсон за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 304 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.
2) 30.03.2009 року Білозерським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 185 КК України, з застосуванням ст. 71 КК України до покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.
3) 21.05.2010 року Врадіївським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 162 КК України, з застосуванням ст. 70 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі; на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання, призначене вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 30.03.2009 року та остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 25.09.2013 року на підставі ст. 81 КК України, згідно ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 17.09.2013 року умовно-достроково, невідбутий строк, що складає 1 рік 8 місяців 28 днів.
4) 16.10.2015 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
12.11.2016 року приблизно о 00 год. 30 хв., маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , в якому проживає без реєстрації, підійшов до паркану, який служить для розмежування двох територій домоволодінь, в якому мешкає ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , де за допомогою фізичної сили рук, таємно, умисно, діючи повторно, з корисливих мотивів, викрав два металеві швелери, довжиною 3 м кожен, шириною 15 см, висотою стінок 5 см, товщиною металу 3 мм, вартістю за 1 м 60 гривень, на загальну суму 360,00 грн., та металеву трубу довжиною 3 м, діаметром 100 мм,товщиною металу 3 мм, вартістю за 1 м 60 гривень, на загальну суму 180,00 грн., які знаходилися у землі та слугували для тримання паркану у відповідному положенні, власником яких є ОСОБА_7 . Після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 540,00 грн.
23.12.2016 року приблизно о 16 год. 40 хв., ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_8 , з яким ОСОБА_9 розпивали спиртні напої. Розпиваючи спиртне, ОСОБА_8 стало зле, де останній попрямував до спальної кімнати відпочивати, в цей момент ОСОБА_3 скориставшись відсутністю власника, підійшов до дерев`яного серванту, який знаходиться у прохідній кімнаті будинку, звідки умисно, діючи повторно, з корисливих мотивів, викрав грошові кошти в сумі 1500 гривень, номіналом по 200 гривень в кількості 7 купюр та номіналом по 100 гривень в кількості 1 купюри. Після чого розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.
24.12.2016 року, приблизно о 01 год. 00 хв., ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, прийшов до частково огородженої території домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_2 , власницею якого є ОСОБА_10 , після чого направився до приміщення гаражу, та біля якого виявив цеглину, за допомогою якої збив навісний замок з воріт гаражу, та проник до приміщення, звідки таємно, діючи повторно, з корисливих мотивів, викрав:
- бухту кабелю ПВС 2x2,5 чорного кольору, довжиною 39 м, який знаходився на пластиковій катушці з металевою ручкою, вартістю 500 гривень;
- металеву каністру, темно-зеленого кольору, об`ємом 20 л, вартістю 250 гривень, в якій містилось 20 л палива, а саме бензин А-95 Energy, вартістю за 1 л 22 грн. 20 коп., на загальну суму 444 гривні.
Після чого, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 944 гривень.
Зазначені дії ОСОБА_3 під час досудового розслідування було кваліфіковано
за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно (1, 2 епізоди);
за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, з проникненням у інше приміщення (3 епізод).
У судовому засіданні ОСОБА_3 ,після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, повністю визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся. Цивільні позови потерпілих визнав в повному обсязі.
З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочинів, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечували. При цьому, судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину свою визнав повністю та пояснив, що дійсно виконав всі дії, зазначені в обвинувальному акті. У вчиненому щиросердно розкаявся, просив суд суворо його не карати, запевнив суд, що більше не буде вчиняти злочини.
Дослідивши та оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, правильність кваліфікації його дій під час досудового розслідування.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує:
Ступінь тяжкості вчинених злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів; дані про особу обвинуваченого, який:
раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, на обліку військовозобов`язаних у Вільнянському РВК не перебуває, не працює, неодружений, за місцем проживання характеризується задовільно;
обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття;
обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, враховуючи думку прокурора, яка просила призначити покарання з ізоляцією обвинуваченого від суспільства, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у вигляді позбавлення волі, в межах санкції статті.
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільні позови потерпілої ОСОБА_7 на суму 540 гривень, та потерпілого ОСОБА_8 на суму 1500 гривень задовольнити.
Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази вирішуються в порядку ст. 100 КПК України.
Матеріали кримінального провадження, долучені прокурором, які є письмовими доказами по справі, слід залишити в матеріалах судової справи.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання
за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;
за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з 12.03.2018 року.
Захід забезпечення кримінального провадження до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 - залишити без змін.
Матеріали кримінального провадження, долучені прокурором, які є письмовими доказами по справі, слід залишити в матеріалах судової справи.
Цивільні позови потерпілих задовольнити, стягнувши з ОСОБА_3 на користь:

-ОСОБА_7 - 540 гривень;

-ОСОБА_8 - 1500 гривень.

Речові докази:

-бухту кабелю ПВС 2х2,5, чорного кольору, довжиною 39 м, яку передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_10 залишити останній.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Суддя: ОСОБА_11
04.05.2018