ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( на підставі угоди )

28.08.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Житомирі кримінальне провадження № 0002757 від 06.07.2018 щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростишів Житомирської області, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , офіційно не працюючого, неодруженого, раніше судимого:
- 26.10.2001 Коростишівським районним судом Житомирської області за ст.ст. 229-2 ч. 1, 229-6 ч. 1, 42 КК України (1960 р.) на 3 роки позбавлення волі, звільнений 14.06.2004 УДО на 4 місяці 8 днів;
- 26.10.2004 Коростишівським районним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч. 1, 71 КК України на 1 рік 1 місяць позбавлення волі;
- 21.12.2004 Коростишівським районним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч. 3, 70 ч. 4 КК України на 4 роки позбавлення волі;
- 21.06.2012 Богунським районним судом м. Житомира за ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2 КК України на 2 роки позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
- 17.12.2013 Богунським районним судом м. Житомира за ст. 309 ч. 2, 71 КК України на 2 роки 2 місяці позбавлення волі; ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 18.02.2014 вирок скасовано, засуджений звільнений від кримінальної відповідальності за ст. 309 ч. 4 КК України, провадження по справі закрито; ухвалою ВССУ від 4.12.2014 ухвала апеляційної інстанції скасована, вирок суду першої інстанції залишено без змін;
- 10.07.2015 Корольовським районним судом м. Житомира за ст. 185 ч. 1, ч. 2, ч. 3, ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3, 70, 71 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі, звільнений 10.10.2017 по відбуттю строку покарання,

по обвинуваченню за ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України,

з участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України та угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим.
В підготовчому засіданні учасники провадження просили затвердити угоду.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

06.07.2018 року приблизно о 11 годині 40 хвилин ОСОБА_6 маючи умисел на таємне, повторне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у житло, переслідуючи корисливий мотив, прибув до 2 під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де шляхом візуальної оцінки визначив в якості об`єкта посягання квартиру АДРЕСА_4 поверсі даного будинку, в якій проживають ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , та знаходилось цінне майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: грошові кошти в сумі 1 000 грн., ноутбук марки «Samsung» моделі RV518 вартістю 5000 грн., праска марки «Tefal» REF:FV1542 Е1/АМО-4017, вартістю 800 грн., ювелірні вироби з золота вартістю 30500 грн., на загальну суму 37300 грн.

При цьому, з метою досягнення поставленої мети, ОСОБА_6 підійшов до дверей вищевказаної квартири та кілька разів подзвонив у дзвоник та постукав у двері, а коли переконався у відсутності мешканців та перевірив чи немає сторонніх осіб на поверсі, за допомогою наявних при собі засобів - «відмичок» та фольги намагався зламати циліндровий механізм врізного замка, під час чого почув звук сирени поліцейського автомобіля та втік на 8 поверх даного під`їзду, не вчинивши усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, після чого був затриманий на місці працівниками патрульної поліції.

Таким чином ОСОБА_6 намагався спричинити матеріальної шкоди ОСОБА_5 на загальну суму 37300 грн., однак не вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі.

Такі умисні дії ОСОБА_6 , які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, поєднаному з проникненням у приміщення іншої особи (крадіжка), вчиненого повторно, кваліфіковані за ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України.

В наданій угоді обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин та за вказаною статтею Кримінального кодексу, окрім того було визначено та узгоджено вид та розмір покарання, яке визначалося у вигляді 2 років позбавлення волі з застосуванням вимог ст. 69 КК України.

Судом з`ясовано у обвинуваченого чи цілком він розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права: на мовчання, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника; право на допит під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачу клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд вважає, що укладена угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, умови угоди не суперечать вимогам кодексу (зокрема в частині кваліфікації дій), умови відповідають інтересам суспільства; не порушують прав, свобод чи інтересів інших громадян або осіб; укладені обвинуваченим добровільно, а тому затверджує угоду про визнання винуватості.

Потерпіла не заперечувала щодо затвердження угоди.

Питання щодо речових доказів вирішується відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся, арешт на майно обвинуваченого не накладався.

Підстав для зміни запобіжного заходу тримання під вартою до вступу вироку в законну силу немає, підлягає продовженню.

Керуючись ст.ст. 394, 473, 474, 475, 374, 100, 126 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості, укладену 03.08.2018 р. по кримінальному провадженню № 0002757 від 06.07.2018 р., по обвинуваченню ОСОБА_9 за ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винуватим за ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України та призначити покарання з застосуванням вимог ст. 69 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з часу набрання вироком законно сили.

Зарахувати відповідно до вимог ст. 72 КК України в строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з 6.07.2018 по день набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази, зазначені у постанові слідчого від 07.07.2018, - знищити.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня проголошення до апеляційного суду Житомирської області:

1) обвинуваченим, захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

СУДДЯ: ОСОБА_1